Провадження № 2/537/636/2015
Справа № 537/250/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука, Полтавської області, в складі:

головуючого судді Демиденка І.О.

при секретарі Уткіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення понесених витрат на поховання особи ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 22255 грн. 83 коп. , згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.01.2012 року за № АВ/2272250 та судові витрати за юридичні послуги в розмірі 2000 грн.

На обґрунтування позову зазначила, що 03.06.2012 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи за довіреністю автомобілем марки «Mitsubishi Galant», рухаючись по автошляху «Фрунзівка-Дяченки-Дмитрівка-Комсомольськ» на 45 км в районі с. Дмитрівка не впорався з керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху та допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП її син - ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Комсомольській центральній міській лікарні. Цивільна правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Galant» була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія АСКА» згідно із Полісом страхування від 05.01.2012 року за № АВ/2272520. Про настання страхового випадку було своєчасно проінформовано ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». 11.12.2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області був винесений вирок , яким ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та вирішено питання про задоволення цивільного позову - стягнуто з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на її користь витрати пов»язані з похованням сина та моральну шкоду. 12.03.2013 року Апеляційний суд Полтавської області виніс вирок, яким вирок Комсомольського міського суду Полтавської області в частині цивільного позову про стягнення коштів з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був скасований, а справу в цій частині було направлено до суду першої інстанції для вирішення в порядку цивільного судочинства. Оскільки, на той час вона (позивач) була виснажена подіями з трагічною смертю сина , постійними судами, вона залишила цивільний позов без розгляду. Зазначила, що на поховання сина нею було витрачено 22255 грн. 83 коп. Вказала, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника. З урахуванням вищевикладеного, просила позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 22255 грн. 83 коп. та 2000 грн. витрат за юридичні послуги.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія» АСКА» в судове засідання не з»явився , надав суду клопотання, відповідно до якого , просить справу розглядати у відсутності повноваженого представника відповідача з урахуванням доводів та заперечень, що наведені в заяві про перегляд заочного рішення від 17.03.2015 року та в запереченні на позовну заяву від 23.02.2015 року.

Згідно наданих заперечень зазначив, що 06.01.2012 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «УАСК АКСКА» будо укладено договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2272520. Відповідно до вказано полісу забезпеченим транспортом був автомобіль «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_1. 03.06.2012 року ОСОБА_2, керуючи зазначеним автомобілем не впорався з керуванням і допустив наїзд на дерево. Внаслідок даного ДТП пасажир автомобіля - ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам»ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред»явлення оригіналу свідоцтва про смерть . Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку . Оскільки в період з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року мінімальна заробітна плата становила 1094 грн., то загальний розмір відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 13128 грн. Також, зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій , що не суперечать законодавству. Тобто, однозначно це свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання. Окрім того, зазначив, що відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями. Вказав, що при визначені обсягу відповідальності страховика необхідно виходити з суми, що розраховується: 2428 грн. 60 коп. (витрати на поховання) + 350 грн. (автопослуги) + 2000 грн. (пам»ятник) = 5078 грн. 60 коп. Всі інші витрати, відповідно до законодавства, страховиком не мають бути відшкодовані. Щодо відшкодування витрат на юридичні послуги, зазначив, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки в провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «УАСК АСКА» з того ж предмету і з тих же підстав, зміст якої не особливо відмінний від даної позовної заяви. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та в формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб»єктами права. Відповідно до Закону України «Про адвокатуру» оплата здійснюється на підставі угоди між громадянином та адвокатом. Вказав, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Необхідною умовою допуску особи, яка надає правову допомогу для участі у справі є волевиявлення особи, яка бере участь у справі, та прийнята з цього питання ухвала суду. Відтак, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. В матеріалах справи мається заява ОСОБА_2, відповідно до якої він просить справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує ( а.с.39).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено , що 03.06.2012 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи за довіреністю автомобілем «Mitsubishi Galant» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по а/ш «Фрунзівка-Дяченки-Дмитрівка-Комсомольськ» на 45 км в районі с. Дмитрівка, в порушення вимог п.12.1 ПДР не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху та допустив наїзд на нерухому перешкоду - дерево, внаслідок чого пасажири автомобіля: ОСОБА_3 -отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в Комсомольській ЦМЛ, ОСОБА_5 - середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров»я .

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.12.2012 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з іспитовим стром на 3 роки з покладенням на нього обов»язків, передбачених ст. 76 КК України. Цим же вироком позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був задоволений частково - стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати, пов»язані з похованням в сумі 13194 грн. 10 коп. та моральну шкоду в розмірі 2550 грн.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 12.03.2013 року вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.12.2012 року відносно ОСОБА_2 в частині призначення покарання та вирішення цивільних позовів про стягнення коштів з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був скасований. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобам строком на 3 роки. Вирок в частині цивільного позову про стягнення коштів з ПрАТ « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» скасований , а справа в цій частині направлена до суду першої інстанції для вирішення питання в порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цієї особою.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, довір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом , іншим об»єктом використанні, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно з полісом страхування від 05.01.2012 року за № АВ/2272520 ( а.с.14). Строк дії зазначеного полісу з 06.01.2012 року по 05.01.2013 року.

Згідно вищезазначеного полісу відповідальність страхувальника автомобіля «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю,здоров»ю становить 100000 грн. та встановлена франшиза в розмірі 1000 грн. ( а.с.14).

Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то до правовідносин, що виникли між сторонами по даній цивільній справі слід застосувати положення Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції , чинній на час виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно з положеннями ст.ст. 23,27 вищезазначеного Закону ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) шкодою, заподіяною життю та здоров»ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода пов»язана , зокрема зі смертю потерпілого. Право на отримання відшкодування за шкоду, пов»язану із смертю потерпілого , мають особи, які знаходились на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються страховиком.

У відповідності до роз»ясень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов»язані відшкодувати витрати на поховання ( у тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, яка є матір»ю загиблого у ДТП ОСОБА_3 , була визнана потерпілою по кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та проводила поховання сина.

Отже, з врахуванням вищезазначених нормативних положень , ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» повинна відшкодувати ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені витрати на поховання сина ОСОБА_3

Позивачем на підтвердження витрат на поховання надано: товарний чек від 13.07.2012 року про придбання овочів, цукерок, печива, ковбаси , сиру на суму 324 грн. 55 коп.; товарний чек від 06.06.2012 року про придбання овочів, цукерок, сиру, ковбаси, води на суму 1789 грн. 50 коп.; чек від 09.07.2012 року про придбання спиртних напоїв на суму 203 грн.; чек від 09.07.2012 року придбання спиртних напоїв на суму 344 грн.; чек від 09.07.2012 року про придбання води, цукерок, печива, спиртних напоїв на суму 88 грн. 76 коп.; чек від 07.06.2012 року про придбання води, спиртних напоїв на суму 202 грн. 02 коп.; товарний чек № 164 з фотопослуг на суму 54 грн. 10 коп.; квитанція № 123 від 07.06.2012 року з автоперевезення на суму 350 грн.; товарний чек № 93 від 27.06.2012 року на придбання супутних товарів на суму 300 грн.; рахунок від 10.07.2012 року на поминальний обід в сумі 800 грн.; рахунок від 08.06.2012 року на обслуговування поминального обіду на суму 4800 грн.; рахунок від 06.06.2012 року , наданий КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», на придбання товарів для поховання в сумі 2428 грн. 60 коп.; товарний чек № 601 від 03.09.2012 року з фотопослуг на суму 61 грн. 40 коп.; квитанція № 1 від 19.09.2012 року на виготовлення гранітного пам»ятнику на суму 10000 грн.; товарний чек № 25 від 07.06.2012 року про придання хлібу та пиріжків на суму 510 грн. ( а.с.7-11).

Разом з тим, виходячи із визначення поняття поховання, зазначеного у ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» до витрат на поховання відносяться ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом в могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання , не відноситься до витрат на поховання, а тому не підлягають відшкодуванню страховиком.

З урахуванням вищевикладеного, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення поминального обіду в сумі 4800 грн.; на проведення поминального обіду в сумі 800 грн.; витрат на придбання продуктів до поминального обіду на суму 202 грн. 02 коп., 1789 грн. 50 коп., 203 грн., 344 грн., 324 грн. 55 коп., 510 грн. , 27 грн. та витрат з фотопослуг на суму 61 грн. 40 коп.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на виготовлення пам»ятника в сумі 10000 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 1201 ЦК України та ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» витрати на спорудження надмогильного пам»ятника відносяться до витрат на поховання .

Згідно роз»яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, витрати на виготовлення пам»ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам»ятників і огорож у даній місцевості.

Відповідач в своїх запереченнях, які надішли на адресу суду 27.02.2015 року, зазначає, що ним були відправлені до відповідних комерційних структур запити щодо граничної вартості пам»ятника у Полтавській області на момент замовлення позивачем, однак відповідь так і не отримали. У зв»язку з неотриманням відповіді просив керуватися Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 45 від 03.10.2008 року «Про витрати на поховання та пов»язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», якою визначено витрати на виготовлення та встановлення пам»ятнику, огорожі , виготовлення фотографій табличок та інше в Полтавській області в розмірі 2000 грн.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано жодних підтверджуючих доказів , до яких саме відповідних комерційних структур він звертався з відповідними запитами щодо граничної вартості пам»ятника у Полтавській області. Отже, суд не бере до уваги заперечення відповідача в цій частині.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на виготовлення пам»ятника в сумі 10000 грн., які підтверджуються квитанцією № 1 від 19.09.2012 року ( а.с.11), підлягають задоволенню.

Отже, з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія» слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати в сумі 12832 грн. 70 коп., які складаються : з придбання предметів ритуальних послуг в сумі 2428 грн. 60 коп.,витрат з фотопослуг в сумі 54 грн. 10 коп., що були нею сплачені, відповідно до товарного чеку № 164 від 05.06.2012 року до поховання сину, витрат з автопослуг в сумі 350 грн. та 10000 грн. витрат на виготовлення пам»ятнику.

Щодо посилання відповідача на відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу , суд не приймає дані доводи до уваги, виходячи з наступного.

Питання компенсації витрат на правову допомогу врегульовано ст. 84 ЦПК України.

В частині 1 статті 84 ЦПК України зазначено, що витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 1 статті 38 ЦПК України передбачено , що сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Згідно ч. 1 ст.40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва у суді .

Як вбачається з матеріалів справи Пінчук Ю.В. займається адвокатською діяльністю згідно свідоцтва на права зайняття адвокатською діяльністю № 856 від 28.12.2010 року, виданого Полтавською КДКА.

У відповідності до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

З матеріалів справи вбачається , що 04.01.2015 року між адвокатом Пінчук Ю.В. та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір № 1/15 про надання правових послуг.

Згідно умов даного договору адвокат Пінчук Ю.В. зобов»язувалася надати послуги з усного та письмового консультування, складання процесуальних документів, скарг, претензій, позовних заяв та інших процесуальних документів, пов»язаних з веденням справи в судах; представляти позивача у судових органах ( а.с.13).

В довідці про виконання окремих дій з надання юридичної допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правових послуг від 04.01.2015 року за № 1/15( а.с.111), доданій до додаткових письмових поясненнях позивача, наданій суду 05.05.2015 року, наведений загальний час, витрачений на надання правової допомоги - 8 годин ( ознайомлення з матеріалами справи - 2 години, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини - 3 години та підготовки процесуальних документів - 3 години).

Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов»язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року встановлений у розмірі 1218 грн.

Тобто, граничний розмір компенсації витрат за 1 годину роботи становить 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 40 % : 100 %)

З додаткових письмових пояснень позивача від 05.05.2015 року вбачається, що за усною домовленістю між нею та адвокатом Пінчук Ю.В. за одну годину роботу адвоката вона сплачувала 250 грн., а всього нею було сплачено 2000 грн. ( 250 грн. х 8 годин)

Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь позивача 2000 грн. витрат на правову допомогу.

У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв»язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,212,213,215 ЦПК України, ст. 1201 ЦК України , Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про поховання та похоронну справу», суд,

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» ( юридична адреса м. Донецьк проспект Ілліча 100 ідентифікаційний код 13490997, фактична адреса місцезнаходження м. Київ вул. Антонова буд. 5) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12832 грн. 70 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» ( юридична адреса м. Донецьк проспект Ілліча 100 ідентифікаційний код 13490997, фактична адреса місцезнаходження м. Київ вул. Антонова буд. 5) на користь ОСОБА_1 витрати на юридичні послуги в розмірі 2000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО