Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"15" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Дурнопяновій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В :

22.07.2014р. представник позивача Публічного акціонерного товариства "Київенерго" звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 5313,10 грн. боргу за спожиту електроенергію; стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційну складову боргу сумою 1159,21 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11.02.2010 року сторони уклали договір про користування електричною енергією. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, внаслідок чого, станом на 01.07.2014р. заборгованість за спожиту електроенергію становить 5313,10 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань. Інфляційна складова боргу та 3% річних становить 1159,21 грн. з яких інфляційна складова боргу - 707,51 грн., 3% річних - 451,71 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача постановити заочне рішення.

Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надала.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно.

Відповідно до ст. ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 11.02.2010 року між ПАТ "Київенерго" та ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, було укладено Договір № 1 про користування електричною енергією (а.с. 11).

Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Згідно з п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не

встановлено іншого терміну.

Відповідно до п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Як убачається з наданих позивачем розрахунків, перевірених судом та не оспорених відповідачем, станом на 01.07.2014р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за спожиту електроенергію становить 5313,10 грн. (5-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно пред'являються.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу за спожиту електроенергію в розмірі 5313, 10 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про правомірність вимог щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох відсотків річних, але вважає неправильним розрахунок суми індексу інфляції позивачем, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується.

При цьому, суд виходить з вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат за період прострочення зобов'язання, починаючи з серпня 2011 року (враховуючи, що позивач заявив вимогу лише в цій частині) та по липень 2014 року, інфляційна складова боргу становить: серпень 2011року - -18,88 грн. (99,6/100*4720,20), вересень 2011 року - 4,76 грн. (100,1/100*4757,47), жовтень 2011 року - 0,00 грн. (100/100*4795,86), листопад 2011 року - 4,83 грн. (100,1/100*4833,13 грн.), грудень 2011 року - 9,74 грн. (100,2/100*4871,52), січень 2012 року - 9,82 грн. (100,2/100*4908,79), лютий 2012 року -9,87 грн. (100,2/100*4936,81), березень 2012 року - 14,90 грн. (100,3/100*4966,79), квітень 2012 року - 0,00 грн. (100/100*4995,93), травень 2012 року - -15,08 грн. (99,7/100*5025,91), червень 2012 року - -15,17 грн. (99,7/100*5055,05), липень 2012 року - -10,17 грн. (99,8/100*5085,03), серпень 2012 року - -15,35 грн. (99,7/100*5115,01), вересень 2012 року - 5,14 грн. (100,1/100*5144,15), жовтень 2012 року - 0,00 грн., листопад 2012 року - -5,20 грн. (99,9/100*5203,27), грудень 2012 року - 10,47 грн. (100,2/100*5233,25), січень 2013 року - 10,53 грн. (100,2/100*5263,23), лютий 2013 року - -5,29 грн. (99,9/100*5290,41), березень 2013 -0,00 грн., квітень 2013 року - 0,00 грн., травень 2013 року - 5,31 грн. (100,1/100*5313,13), червень 2013 року - 0,00 грн., липень 2013 року - -5,31 грн. (99,9/100*5313,10), серпень 2013 року - 37,19 грн. (99,3/100*5313,10), вересень 2013 року - 0,00 грн., жовтень 2013 року - 21,25 грн. (100,4/100*5313,10), листопад 2013 року - 10,63 грн. (100,2/100*5313,10), грудень 2013 року - 26,57 грн. (100,5/100*5313,10), січень 2014 року - 10,63 грн. (100,2/100*5313,10), лютий 2014 року - 31,88 грн. (100,6/100*5313,10), березень 2014 року -116,89 грн. (102,2/100*5313,10), квітень 2014 року - 175,33 грн. (103,3/100*5313,10), травень 2014 року -201,90 грн. (103,8/100*5313,10), червень 2014 року - 53,13 грн. (101,0/100*5313,10), липень 2014 р. - 21,25 грн. (100,4/100*5313,10). Оскільки стороною позивача при розрахунку індексу інфляції було допущено арифметичну помилку, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі 627,19 грн.(-18,88+4,76+4,83+9,74+9,82+9,87+14,90-15,08-15,17-10,17-15,35+5,14-5,20+10,47+10,53-5,29+5,31-5,31-37,19 + 21,25 + 10,63 +2 6,57 + 10,63 + 31,88+116,89+ 175,33 + 201,90+53,13+ 21,25), а не 707,51 грн., як зазначено позивачем.

При стягненні з відповідача трьох відсотків річних, суд виходить з розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві, перевіреного судом та неоспореного відповідачем, в сумі 451,71 грн.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за спожиту електричну енергію 5313,10 гривень, інфляційна складова боргу в сумі 627,19 грн., а також 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 451,71 гривень, а всього (5313,10+627,19+451,71) 6392,00 гривень.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 526, 625 К України, Правилами користування електричною енергією для населення, 57-60, 74-77, 88, 169, 179, 197, 208, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електроенергію - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (р/р №1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ "Ощадбанк", МФО 322669, ) борг за спожиту електричну енергію у розмірі 5313 (п'ять тисяч триста тринадцять) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (р/р №1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ "Ощадбанк", МФО 322669, ) 3% річних в сумі 451 (чотириста п'ятдесят одна гривня) 71 копійка та інфляційні втрати у сумі 627 (шістсот двадцять сім) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (р/р №1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ "Ощадбанк", МФО 322669, ) судовий збір у сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: