АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/71/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/743/15 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою комунального закладу "Бережанського центру первинної (медико-санітарної) допомоги" на рішення Бережанського районного суду від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу "Бережанського центру первинної (медико-санітарної) допомоги" про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико-санітарної) допомоги» (далі КЗ «БЦПМСД») про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Позивачка зазначила, що працювала на посаді лікаря загальної практики -сімейним лікарем Стриганецької амбулаторії загальної практики - сімейної медицини комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико - санітарної) допомоги».

Наказом № 143-К від 06 січня 2015 року її звільнено з роботи у зв'язку із невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації згідно п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Вважає звільнення з роботи незаконним, оскільки воно відбулося без попередньої згоди профспілкової організації Бережанського центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, членом якої вона є; при звільненні з роботи їй, всупереч ч.2 ст. 40 КЗпП України, не було запропоновано іншу роботу; в наказі про звільнення з роботи не зазначено, на підставі яких фактичних даних комунальний заклад «Бережанський центр первинної (медико - санітарної) допомоги» (далі КЗ «БЦПМСД») дійшов висновку про недостатність кваліфікації та жодним чином не вказано, що невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації перешкоджає продовженню роботи; всупереч ст. 47 КЗпП України в день звільнення їй не було видано копію наказу про звільнення з роботи та належно оформлену трудову книжку; в наказі про звільнення всупереч ст.44 КЗпП України не зазначено розміру вихідної допомоги, яка повинна бути їй виплачена, в зв'язку з чим вважає, що відповідачем не проведено розрахунок з нею у встановлені строки; перед звільненням з роботи позивач зверталась до відповідача із заявою про надання їй чергової щорічної відпустки в зручний для неї час з 05 січня 2015 року, проте лише 09 січня 2015 року отримала письмову відповідь про те, що відпустку не надано у зв'язку з тим, що її не внесено у графік відпусток на 2015 рік, так як підлягала звільненню з роботи по п.2 ст.40 КЗпП України і про це позивача попереджали цілий рік, відмову в наданні відпустки вважає незаконною, а томі її було звільнено під час перебування відпустки; відповідно до ст. ст. 148, 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення, проте перед звільненням з роботи КЗ <БЦПМСД» у неї жодних пояснень не відбиралося; оспорюваний нею наказ про звільнення не було погоджено юридичною службою КЗ «БЦПМСД», що тільки сприяло порушенню її законних прав та інтересів.

Рішенням Бережанського районного суду від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано дії комунального закладу «Бережанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» по видачі наказу (розпорядження) № 143-к від 06 січня 2015 року «Про припинення трудового договору (контракту)» незаконним.

ОСОБА_3 поновлено на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря Стриганецької амбулаторії загальної практики - сімейної медицини комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико-санітарної) допомоги».

Стягнуто з комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико -санітарної) допомоги» в користь ОСОБА_3 7157 (сім тисяч сто п'ятдесят сім) гривень 68 копійок заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико-санітарної) допомоги» в доход спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач КЗ «БЦПМСД» просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала представник позивача заперечив апеляційну скаргу та пояснив, що рішення суду є законним та обгрунтованим. Позивачка після поновлення її на роботі з роботи звільнилася.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до листа Бережанської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області № 208 від 05.03.2015 року працювала на посаді головного лікаря Стриганецької амбулаторії ЗП - СМ з 01.02.2005 року (наказ № 57-к від 01.02.2005 року); на посаді завідувача амбулаторії, лікаря ЗП-СЛ Стриганецької амбулаторії ЗП-СМ з 28.03.2011 року (наказ №56 від 28.03.2011 року) по 02.01.2013 року (наказ № 170-к від 02.01.2013 року). На вказаних посадах працювала як лікар - стажист.

Стосовно до довідки Бережанської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області № 04 від 06.02.2015 року ОСОБА_3 лікар ЗП-СЛ Стриганецької амбулаторії ЗП-СМ звільнена 02.01.2013 року, в зв'язку з переводом в Бережанський ЦПМСД по п.5 ст.36 КЗпП України.

Згідно наказу № 120-к від 02 січня 2013 року ОСОБА_3 прийнята на роботу з 02.01.2013 р. завідувачем, лікарем загальної практики - сімейним лікарем Стриганецької АЗПСМ.

Відповідно до наказу № 11-к від 02 січня 2014 року ОСОБА_3 - завідувач, лікар ЗП-СЛ Стриганецької АЗП-СМ, переведена за її згодою з 02.01.2014 року лікарем загальної практики -сімейним лікарем цієї ж амбулаторії.

Наказом № 143-к від 06 січня 2015 року по КЗ «БЦПМСД» «про припинення трудового договору (контракту)» звільнено 06 січня 2015 року ОСОБА_3 лікаря загальної практики - сімейного лікаря Стриганецької АЗП-СМ у зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України.

Судом встановлено, що кваліфікація позивача ОСОБА_3 не відповідала займаній посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря Стриганецької амбулаторії загальної практики - сімейної медицини, оскільки термін дії присвоєної їй першої кваліфікаційної категорії лікаря -педіатра наказом №40 від 03.05.1990 року закінчився 03.05.1995 року; ОСОБА_3 не проходила чергову атестацію з 03.05.1995 року; відповідно до рішення медичної ради КЗ «БЦПМСД» від 27.11.2014 року з питання «Аналіз діяльності Стриганецької АЗП-СМ» за 9 місяців 2014 року внаслідок недостатньої кваліфікації позивач не може належно виконувати покладені на неї трудові обов'язки і їх виконання ОСОБА_3 небезпечне для громадян, яких вона обслуговує.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідачем порушено порядок звільнення позивачки з роботи, оскільки перед звільненням з роботи за п.2 ч.І ст.40 КЗпП України всупереч ч.2 ст. 40 КЗпП України не було запропоновано ОСОБА_3, за її згодою перевести на іншу роботу, хоч така можливість була, зокрема їй не було запропонована робота двірника Нараївської АЗП - СМ.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Встановлені обставини справи не заперечуються представником позивачки, який погоджується із рішенням суду, вони частково визнаються представником відповідачки, яка підтвердила встановлені судом обставини справи про те, що кваліфікація ОСОБА_3 не відповідає займаній посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря Стриганецької амбулаторії загальної практики - сімейної медицини і що їй не пропонувалася робота двірника.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи.

За вимогами ч.2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про порушення відповідачем порядку звільнення позивачки з роботи а тому обгрунтовано задовольнив вимоги позивачки.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що КЗ "БЦПМСД" при проведенні звільнення лікаря ОСОБА_3 за п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не зобов"язаний був пропонувати їй роботу двірника а мав обов"язок при наявності вакантної посади середнього медичного персоналу запропонувати їй таку посаду, колегія до уваги не приймає, оскільки такі твердження не узгоджуються із вимогами ч.2 ст. 40 КЗпП України.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Бережанського центру первинної (медико -санітарної) допомоги» відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський