Справа № 640/4025/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

за участю секретаря Гололобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Шірвані Амаєвича, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив виселити відповідачів з житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 180,4 кв.м, житловою 106,7 кв.м., розташованого по вул. Безкрайній,29 в м. Харкові, звільнити житловий будинок від їхнього майна, предметів побуту і речей особистого вжитку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги позивача та зазначила, що 05.05.2008 р. між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 Згідно умов договору ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 позику у сумі 57 500 доларів США, які ОСОБА_3 зобовязувався повернути позивачу частинами (з розстроченням) не пізніше 05.11.2008 р.

В забезпечення виконання зобовязань за договором позики 05.05.2008 р. між відповідачем і позивачем укладено іпотечний договір про задоволення вимог іпотеко держателя, який цього ж дня був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 1568. За умовами іпотечного договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями № 29 , що розташований за адресою: місто Харків, вулиця Безкрайня, загальною площею 180,4 кв.м., житловою площею 106,7 кв. м., який на той час належав йому на праві власності.

В період з 05 травня 2008 року по 30 жовтня 2009 року ОСОБА_3 чотири рази звертався до ОСОБА_2 з проханнями додатково позичити йому ще кошти в борг, в звязку з чим загальний борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договором позики від 05 травня 2008 року в редакції відповідно до додатково договору № 4 від 30 жовтня 2009 року складає 192 000 доларів США, які ОСОБА_3 зобов'язувався повернути ОСОБА_2 не пізніше 05 лютого 2010 року.

Незважаючи на те, що житловий будинок являвся предметом іпотеки, ОСОБА_3 у 2007 році передав його у власність ОСОБА_4 28.12.2012 року ОСОБА_4 відчужив житловий будинок ОСОБА_5 01.06.2013 р. ОСОБА_5 продала житловий будинок ОСОБА_6, який 22.08.2013 р. продав його ОСОБА_7

Станом на 07 березня 2013 року зобов'язання за договором позики відповідач ОСОБА_3 перед позивачем не виконав. В зв'язку з цим, позивач через представника звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, за результатами розгляду якого Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення від 29 липня 2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2014 року,та яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив і вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 1 374 796 грн., проценти за користування позикою - 551 959 грн., З проценти річних від простроченої суми боргу 125 313 грн. 60 коп., неустойку - 1 109 000 грн., а всього 3 161 068 грн. та судові витрати у розмірі 3441,00 грн.

За результатами розгляду цивільної справи № 640/8988/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними та звернення стягнення на предмет іпотеки Київський районний суд м. Харкова ухвалив рішення від 23 жовтня 2014 року, яким, визнав недійсним укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу житлового будинку від 28 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 за реєстровим № 2741., Визнав недійсним укладений між ОСОБА_5, від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_11, та ОСОБА_6 договір купівлі-продажу житлового будинку від 01 червня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_12 за реєстровим № 117, Визнав недійсним укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договір купівлі-продажу житлового будинку від 22 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 за реєстровим № 940. Також, в рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за договором позики від 05 травня 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 4 від 13 жовтня 2009 року на суму 3 164 509 (три мільйони сто шістдесят чотири тисячі п'ятсот дев'ять) гривень, суд звернув стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями № 29 по вулиці Безкрайній в місті Харкові, загальною площею 180,4 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м. разом із земельною ділянкою площею 732 кв.м., на якій знаходиться вказаний житловий будинок літ. С-2, огорожа № 1,2- шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, передати предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями № 29 по вулиці Безкрайній в місті Харкові, в управління позивача ОСОБА_2 на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу.

Позивачем прийняте рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок. Після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. 05.04.2013 року від імені Позивача було направлено Відповідачам за їх адресою письмову Вимогу про виселення з житлового будинку, що є предметом іпотеки у зв'язку із прийняттям іпотеко держателем (Позивачем) рішення про звернення на неї стягнення, але рекомендовані листи повернулися позивачу за закінченням строку зберігання.

Відповідачі не виконали вказану вимогу.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідачка ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила, що 22.08.2013 р. вона придбала спірний житловий будинок, по вул. Безкрайня, 29 в м.Харкові. У будинку зробила ремонт та мешкає в ньому зі своєю родиною. Про те, що будинок знаходиться в іпотеці її ніхто не повідомив, вважає себе добросовісним набувачем.

Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 05.05.2008 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір позики. Згідно умов договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 позику у сумі 57 500 доларів США. В період з 05.05.2008 р. по 30.10.2009 р. сторони уклали ще чотири нотаріально посвідчених додаткових договорів до договору позики від 05.05.2008 р., за умовами яких сума позики збільшилась на 192000 доларів США, які ОСОБА_3 зобов'язувався повернути 05 лютого 2010 року.

В забеспечення виконання зобов'язань за договором позики ОСОБА_2 з ОСОБА_3 05.05.2008 року уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 1568. ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 в іпотеку житловий будинок № 29 в по вулиці Безкрайній в місті Харкові, загальною площею 180,4 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 732 кв.м.

Також судом встановлено, що 16.12.2007 р. спірний житловий будинок ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 28.12.2012 року ОСОБА_4 продав житловий будинок ОСОБА_5 01.06.2013 р. ОСОБА_5 продала житловий будинок ОСОБА_6, який 22.08.2013 р. продав його ОСОБА_7

На час розгляду судом справи у спірному житловому будинку проживає відповідачка ОСОБА_7 разом зі своєю сім"єю.

23.10.2014 року Київським районним судом м.Харкова задоволено позов ОСОБА_2 Визнано недійсними договора купівлі-продажу спірного житлового будинку, які були укладені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та в рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за договором позики від 05.05.2008 р. на суму 3164500 грн. судом було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житлового будинку по вул. Безкрайній,29, шляхом надання ОСОБА_2 право на продаж житлового будинку та передати житловий будинок в управління ОСОБА_2 Вказане рішення набрало чинності.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на спірний будинок позивач до відповідачів неодноразово направляв вимоги про добровільне звільнення житлового будинку. Однак відповідачі на його вимоги не відреагували.

Статтею 39 Закону України Про іпотеку № 898-ІУ від 05 червня 2003 року передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення є стаття 109 ЖК Україниської РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК Україниської РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забеспечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як убачається з договору позики та договору про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с.19-25) в іпотеку ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 житловий будинок, який не був придбаний за рахунок позичених коштів.

Правовою позицією Верховного суду України (у справі № 6-39 цс15 від 18.03.2015) висловлено, що за змістом статей 39,40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв"язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Виходячи їз змісту зазначених норм права суд приходить до висновку, що в іпотеку ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 житловий будинок, який був придбаний ОСОБА_3 не за рахунок отриманих від ОСОБА_2 коштів. Постійного житла, куди необхідно виселити відповідачку ОСОБА_7 позивач у позові не зазначив, тому суд не вбачає підстав для виселення відповідачки з житлового будинку № 29 по вул.Безкрайній в місті Харкові.

Керуючись ст.ст.10,,11,60,212-215 ЦПК України, ст.109 ЖК Україниської РСР, суд

В и р і ш и В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку№ 29 по вул.Безкрайній в місті Харкові - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя