ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Справа №2-756/1048/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді О.В. Диби

За участю секретаря І.В.Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне.

10.04.2008 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-012/111/2008, відповідно умов до якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 57 000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Крім того, відповідно до кредитного договору, банком було встановлено дату остаточного повернення кредиту, а саме - 10.04.2028 року. В порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором не виконує, не забезпечує своєчасне погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 17.11.2014 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить 46 993,82 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 724 174,76 грн. та 89 001,62 грн.

10.04.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-012/111/2008, згідно якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також сплачену суму судового збору.

В подальшому судом було прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 46 993,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.03.2015 року еквівалентно 1 104 392,32 грн., а також пеню за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 242 561,38 грн., що разом складає 1 346 953,70 грн., та сплачену суму судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача ОСОБА_1 проти позову, згідно яких представник зазначає, що зміст позовних вимог суперечливий, зазначений не чітко та не конкретно, належних доказів в обґрунтування позовних вимог позивачем надано не було. Крім того, представник відповідача вказує на те, що сума заборгованості, яка нарахована позивачем, перебільшує фактичну суму кредиту за договором майже в три рази, що є наслідком несправедливого нарахування заборгованості за відсотками та пені, яке ставить відповідачів у невигідне становище, також є незрозумілим порядок обчислення позивачем суми заборгованості, яка підлягає стягненню, жодного розрахунку не проведено, а надано лише розміри сум заборгованостей по відсоткам та пені. Таким чином, пред'явлення вимог позивача до відповідачів, а також долучений розрахунок заборгованості не може бути доказом зазначеної суми заборгованості, оскільки є необґрунтованим. Посилаючись на зазначене, представник відповідача ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2008 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-012/111/2008, відповідно умов до якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 57 000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) з остаточним терміном повернення - 10.04.2028 року (а.с.7-10).

Відповідно до п.1.6.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту.

Згідно п.1.9.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

У відповідності до п.4.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених в цьому договорі.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач ОСОБА_1 отримав розмір передбачених кредитним договором коштів, однак умови договору належним чином не виконує, про що повідомлявся шляхом направлення досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором за Вих. №200149669 від 29.07.2014 року (а.с.28). Однак дана вимога відповідачем ОСОБА_1 виконана не була. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за вказаним вище кредитним договором станом на 27.03.2015 року становить 46 993,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 104 392,32 грн., та пеня за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 242 561,38 грн., що складається з: 43 517,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 022 696,02 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 3 476,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 81 696,30 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом; 242 561,38 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань.

10.04.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-012/111/2008, згідно якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором (а.с.24).

Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Згідно п.1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Пунктом 2.3.1 договору поруки передбачено, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за борговими зобов'язаннями.

У відповідності до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

Відповідач ОСОБА_2 була повідомлена про існуючу заборгованість за кредитом відповідача ОСОБА_1 досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором за Вих. № 200149670 від 29.07.2014 року (а.с.30). Однак дана вимога відповідачем ОСОБА_2 виконана не була.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 553, 554, 611, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () заборгованість за кредитним договором № ML-012/111/2008 від 10.04.2008 року в сумі 46 993, 82 доларів США (що станом на 27.03.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 104 392 (один мільйон сто чотири тисячі триста дев'яносто дві тисячі) грн. 32 коп. та пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 242 561 (двісті сорок дві тисячі п'ятсот шістдесят одна) грн. 38 коп., що разом складає 1 346 953 (один мільйон триста сорок шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 70 коп.;

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору з кожного;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В.Диба