Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником - ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 5 березня 2007 року земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності їм та ОСОБА_9, по 1/4 частині кожному. ОСОБА_9 померла, спадкоємцем її частки земельної ділянки став ОСОБА_7 В процесі спільного користування земельною ділянкою ними було запропоновано відповідачу здійснити поділ належної їм земельної ділянки з визначення частки кожного з співвласників у натурі. У зв'язку з цим спеціалізованою ліцензованою організацією товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ГІС» було виготовлено запропоновану план-схему поділу спірної земельної ділянки. Проте відповідач такий варіант поділу не погодив.

Позивачі просили, з урахуванням уточнених вимог, здійснити поділ земельної ділянки у натурі згідно варіанту № 1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 3 жовтня 2014 року, який на їх думку, є найбільш доцільним варіантом розподілу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 9 лютого 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Здійснено поділ у натурі в цілому земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 згідно варіанту № 1 розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників 1/4, 3/4, що визначений у висновку експерта № 150/14 судової земельно-технічної експертизи, складеному 3 жовтня 2014 року.

Виділено співвласникам будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з урахуванням необхідності обслуговування кожному співвласнику горищної частини житлового будинку, у спільне користування земельну ділянку площею 188 кв. м.

Виділено у власність в цілому співвласникам квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 185 кв. м.

Виділено у власність в цілому власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 земельну ділянку площею 62 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_7 демонтувати або перенести частину господарської споруди яку він використовує без правовстановлюючих документів, що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка згідно варіанту № 1 переходить у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на власну частину земельної ділянки, яка переходить у його власність згідно розподілу.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Здійснено виділ у натурі часток співвласників: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зі складу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, згідно варіанту № 3 поділу вказаної земельної ділянки відповідно до часток співвласників 1/4, 3/4, що визначений у висновку експерта № 150/14 судової земельно-технічної експертизи, складеному 3 жовтня 2014 року.

Виділено у власність в цілому співвласникам квартири АДРЕСА_1: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яким належить 3/4 частки земельної ділянки за вказаною адресою, земельну ділянку площею 224 кв. м.

Залишено у власності в цілому співвласнику квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_7, якому належить 1/4 частка земельної ділянки по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 75 кв. м.

Залишено у спільному користуванні співвласників будинку АДРЕСА_2: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 136 кв. м.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника - ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що доцільним варіантом поділу спірної земельної ділянки є варіант № 3 висновку судової земельно-технічної експертизи від 3 жовтня 2014 року, який враховує інтереси як позивачів, так і відповідача, оскільки не передбачає демонтажу чи перенесення господарської споруди, а септик, який входить у загальну каналізаційну мережу міста, яким користується відповідач, також залишається у його власності. При цьому апеляційний суд вірно вважав, що вказані у цьому висновку сервітути не можуть бути встановлені, оскільки такі вимоги позивачами не заявлялись, а тому встановлення земельних сервітутів у даному випадку є виходом за межі позовних вимог.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик