АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, Міністерства соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Головного управління охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, Міністерства соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Головного управління охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20 березня 2015 року позовну відмовлено у відкритті провадження з підставі, що така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справа №755/5881/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6259/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Винниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч.2 зазначеної статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 4 ч.1 ст. 18 КАС України передбачено правило предметної підсудності адміністративних справ, за якими місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Такі справи підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам незалежно від статусу відповідача. Залучення органів державної влади до участі у справах не змінює їх предметної підсудності.

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи позовні вимоги щодо надання позивачу статусу «дитини війни» та зобов'язання призначення пенсію, як дитині війни, дійшов правильного висновку що такі, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Крім цього, суд зважаючи на вимоги ст.. 300 КПК України, правомірно відмовив у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства щодо вимог ОСОБА_1 про зобов'язання занести його заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.. 300 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м.Києва постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: