Провадження № 2/344/1106/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.,-

керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 51381 грн. та судові витрати.

В подальшому вимоги були збільшені в частині суми боргу до 58004.53грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.10.2011 року позивач надав за розпискою відповідачу суму 2500 доларів США з поверненням суми до 25.10.2011 року, а 30.07.2013 року позивачем було надано ще позику в сумі 8062 грн. з поверненням до 30.12.2013р. п'ятьма частинами, при цьому в останній розписці вказавши 5% компенсації за затримку від суми боргу (а.с.35-36).

За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Факт підписання відповідачем розписки, свідчить про отримання позичальником всієї грошової суми.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки, примірник оригіналу розписки позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики, суд дійшов висновку, що позика не повернута. При цьому, відповідачем позивачу надано повторно підтвердження 12.05.2015р. про наявність боргу за розпискою від 14.10.2011 року в сумі 2081 долар, оскільки частина була повернута (а.с.46). Тому вимоги в частині стягнення заборгованості по основному боргу - 8062 грн. та 2081 доларів США, що становить в еквіваленті 47 000 грн., є обґрунтованими.

Що стосується 5%, інфляційних втрат та 3% річних, то ці вимоги є також обґрунтованими, виходячи з наступного.

Розмір відсотків за несвоєчасне повернення обумовлено розпискою на суму позики 8062 грн., що становить 403.1 грн.

Так, за ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Несвоєчасну повернення позики суд вважає простроченням грошового зобов'язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Як зазначено п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

А тому, 3% річних від суми позики 8062 грн. становить 241.86 грн., та інфляційні втрати - 2297.67грн. за період з 31.12.2013р. по лютий 2015р. (за позикою від 30.07.2013 року).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

За змістом ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати судового збору -513.81 грн., та 66.51 грн. в державний бюджет з врахуванням збільшеної ціни позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 15, 16, 265, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,88, 209, 212- 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1, місце реєстрації - АДРЕСА_2., ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, заборгованість в сумі 58004 грн. 53 коп (п'ятдесят вісім тисяч чотири гривні 53 копійки).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1, місце реєстрації - АДРЕСА_2., ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 513,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1, місце реєстрації - АДРЕСА_2., ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 66 грн. 51 коп. судового збору

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2015 року.

Суддя Польська М.В.