Справа № 303/521/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів, виселення відповідачів з житлового будинку та зняття їх з реєстраційного обліку.

14.2015 року Банком в порядку ст. 31 ЦПК України подано заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої Банк просив: 1). в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором на загальну суму 4003553,61 гривень (з них: заборгованість по сплаті відсотків -83 933,28 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.06.2015 року з розрахунку 21,0849 грн. за 1.00 долар США, становить 1 769 972,81 гривень; пеня за несвоєчасну сплату за основним боргом за період з 24.01.2013 року по 23.01.2014 року, в розмірі 232772,20 гривень; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 24.01.2013 року по 23.01.2014 р. в розмірі 2001056,60 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 163,8 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, шляхом визнання права власності на зазначене домоволодіння за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; 2). визнати за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на земельну ділянку площею 0,0337 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_3; 3). з метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки: а саме: житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, передати його в управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Фінанси та Кредит».

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30 березня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладений Кредитний договір №018/07- MUK. відповідно до якого, відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, зі сплатою 14,50 відсотків річних та зобов'язалася повернути кредит та сплачувати відсотки, щомісячно згідно графіка погашення строком до 29 березня 2022 року включно.

В забезпечення виконання зобов'язань по даному Кредитному договору 30 березня 2007 року з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1984, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 163,8 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

Боржник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконував належним чином внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 4003553,61 гривень.

Іпотечним договором (п. 11.3.1) передбачено право Банку у разі порушення зобов'язання за кредитним договором звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року у задоволенні заявленого позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким заявлений позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника Банку, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 30 березня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений Кредитний договір №018/07- MUK. відповідно до якого, відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, зі сплатою 14,50 відсотків річних та зобов'язалася повернути кредит та сплачувати відсотки, щомісячно згідно графіка погашення строком до 29 березня 2022 року включно.

В забезпечення виконання зобов'язань по даному Кредитному договору 30 березня 2007 року з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1984, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 163,8 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 не виконувала належним чином внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку банку станом на 02.06.2015 року в загальній сумі становить 4003553,61 гривень, з яких: заборгованість по сплаті відсотків -83 933,28 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.06.2015 року з розрахунку 21,0849 грн. за 1.00 долар США, становить 1 769 972,81 гривень; пеня за несвоєчасну сплату за основним боргом за період з 24.01.2013 року по 23.01.2014 року, в розмірі 232772,20 гривень; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 24.01.2013 року по 23.01.2014 р. в розмірі 2001056,60 гривень)

Відповідачами, відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України, не спростовано розмір даної заборгованості і не доведено неправильність вказаного розрахунку заборгованості.

Крім того, з наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що жодного погашення за період з 12.04.2010року по 12.06.2015року, як в добровільному порядку, так і в результаті примусового виконання, в тому числі і за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.08.2010 року, яким достроково стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 1 147 749,35 грн., боржниками не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір нарахованої банком пені становить в загальній сумі 2 233 828,8грн., що значно перевищує розмір збитків за кредитним договором (1 769 972,81 грн.).

За наведених обставин, та з врахуванням вказівок, що зазначені в ухвалі ВССУ від 29.04.2015року, які згідно приписів ч.4 ст. 338 ЦПК України, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розміру пені до 1 700 000грн.

Відповідно до ч.3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Пунктами 11.3,11.3.1. іпотечного договору від 30 березня 2007 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання за кредитним договором у порядку, установленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-124цс13 від 11.12.2013 року, і є обов'язковою для всіх судівУкраїни (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до ст.34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

З наданої інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на 08.07.2015 року за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2 (а.с.100-103 т.2)

Таким чином у позичальника наявне інше нерухоме майно, а відтак на дані правовідносини не поширюються приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Закон №1304-VII).

За таких обставин позовні вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на зазначене домоволодіння та передання його в управління Банку до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за Банком з метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Суд першої інстанції вищезазначених фактичних обставин справи та вимог закону не врахував, в рішенні суду навів обставини та факти, які не мають відношення до справи та не входять до предмету доказування по даній справі, а свої висновки зробив на неправильному тлумаченні матеріально - правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо заявлених позовних вимог Банку про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0337 га, на якій розташований предмет іпотеки, то дані вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи в цій частині заявлений позов Банк послався на приписи ч.1 ст.120 ЗК України, ч.1 ст. 377 ЦК України, п. «а» ч.3 ст. 152 ЗК України і зазначив, що до нього, як до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить і право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового використання, а тому наявні підстави для судового захисту його прав шляхом визнання прав.

Однак, такі вимоги банку є передчасними.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За ПАТ «Фінанси та Кредит» на даний час не здійснено реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Банком суду не доведено, що він позбавлений можливості у передбаченому законом порядку набути право власності на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, та наявний спір щодо набуття права ним власності на земельну ділянку.

За таких обставин, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції відповідно до п.3-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з вище наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року скасувати, ухваливши по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №018/07- MUK від 30.03.2007року в загальній сумі 3 469 972,8 гривень (три мільйони чотириста шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дві гривні вісімдесят копійок) станом на 02.06.2015 року звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 163,8 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на праві спільної сумісної власності, шляхом визнання права власності на зазначене домоволодіння за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (0450,м. Київ, вул. Артема,60 ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Предмет іпотеки: а саме: вище зазначений житловий будинк з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, передати в управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Фінанси та Кредит».

В решті заявлених вимог ПАТ «Фінанси та Кредит» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді