Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2015 Справа №607/11518/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретарів судового засідання Грабської Ю.І., Чичкевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 з участю третіх осіб Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м. однак, через відсутність правовстановлюючого документа на вказану квартиру вона як спадкоємець за заповітом не може оформити спадщину у встановленому законом порядку через нотаріальну контору.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі, вказала, що квартира АДРЕСА_2 набута її покійним чоловіком ОСОБА_4 за його особисті кошти, а тому є його особистою власністю. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила позов задовольнити.

Представник третьої особи Тернопільської міської ради позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого зазначив, що за життя покійний ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року не набув права власності на спірну квартиру, а отже дане нерухоме майно не входить до складу спадкового майна спадкодавця, а до його спадкоємців переходять лише визначенні майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Третя особа ОСОБА_3 з приводу задоволення позову не заперечив, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності про що подав заяву.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

21.05.2013 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №147072 виданим у травні 2013 року Бенівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №3.

Покійний ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР №350549 виданим 07.11.1959 року Бенівською сільською радою Золотниківського району Тернопільської області, актовий запис №11.

Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ №1364452 виданим Бенівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №7 та дочка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) М.І.

Відповідно до довідки ЖЕК №15 ЖБК від 19.03.1991 р. №91, ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 р., станом на 18.03.1997 р. повністю сплачено пайовий внесок в сумі 14506 гривень за квартиру №178 загальною площею 62.9 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі.

Із технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 виготовленого станом на 23.06.2015 р. вбачається, що житлова площа зазначеної квартири 37.4 кв.м., загальна площа 64.2 кв.м., квартира обладнана лоджією 1.3 кв.м.

Із довідки ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» №44 від 23.06.2015 р. вбачається, що загальна площа квартири АДРЕСА_2 у зв»язку із дорахуванням площі лоджії збільшилася на 1.3 кв.м. і становить 64.2 кв.м., житлова площа квартири становить 37.4 кв.м.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Отже, пайовий внесок за квартиру №178 житловою площею 37.4 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі виплачений ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 р. під час шлюбу із відповідачем ОСОБА_2, що свідчить про перебування зазначеної квартири, відповідно до ст.60 СК України, у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та належить кожному із них в рівних частках, а саме по 1/2 частині. Як наслідок, до складу спадкового майна ОСОБА_4 входить лише належна йому 1/2 частина квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.2 ст.372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до довідки ТОВ «Совр-1» №184 від 24.06.2015 р., в квартирі АДРЕСА_2 до дня смерті - 21.05.2013 р. ОСОБА_4 з 06.06.1981 р. перебував на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_3 де разом із ним за даною адресою проживали та були зареєстровані: його дружина ОСОБА_2, дочка ОСОБА_5В та її чоловік ОСОБА_6

14.05.2013 року ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року склав заповіт, посвідчений секретарем Бенівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, відповідно до якого, на випадок своєї смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 належну йому на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2.

Із повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори №3236/01-16 від 25.08.2015 р., вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року, 19.06.2013 р. була відкрита спадкова справа на підставі заяви дочки ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом та за заповітом та заяви дружини покійного ОСОБА_2 про відмову від обов»язкової частки у спадщині та належної їй частки спадкового майна за законом.

Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст.1268 ЦК України).

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори №161/02-31 від23.01.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказану квартиру.

До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті.

Згідно ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одночасно, твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що квартира АДРЕСА_2 набута за особисті кошти померлого чоловіка ОСОБА_4, а тому є особистою власністю останнього, суд до уваги не бере у зв»язку із відсутністю доказів, які б стверджували даний факт. Вважає вказані твердження голослівними та надані з метою уникнення від сплати податків та зборів при оформленні права власності на частку у квартирі та її подальшого відчуження в користь позивача.

Тому, аналізуючи вище наведені обставини, враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю покійного ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2, оскільки набута останніми під час шлюбу, виходячи з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру, який би засвідчував право власності останніх на належні їм частки квартири, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2, маючи право на обов»язкову частку у спадщині покійного чоловіка ОСОБА_4 відмовилася від її прийняття у встановлений законом строк, а спадкоємець - позивач ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнавши за позивачем власності на 1/2 частину квартиру №178 житловою площею - 37.4 кв.м., загальною площею 64.2 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.05.2013 року.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.3 ч.2 ст.372, ст.392, ст.1218, ст.1226.ч.2, ст.1268, ст.1273, ст.60 СК України, суд ,-

Вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 178, що знаходиться в будинку № 1 по вул. 15 Квітня в місті Тернополі, загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.05.2013року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.