Провадження № 2/185/2635/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М. М.,

за участю cекретаря судового засідання Волошиної К.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 червня 2010 року по вул.Дніпровській у м.Павлоград, відповідач, керуючи автомобілем "Форд Транзит" державний номер НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до пошкодження транспортних засобів, а позивач в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження. За даним фактом було порушено кримінальне провадження, яке в подальшому було закрито, а відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. В результаті отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, позивач з 09.06.2014 р. по 13.06.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні, а з 13.06.2014 р. по 27.06.2014 р. та з 27.06.2014 р. по 08.07.2014 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні. На лікування було витрачено позивачем кошти. У зв'язку з травмуванням позивач відчувала фізичний біль та страждання. Крім того, перебування на лікуванні змусило позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, просити у знайомих кошти в борг на лікування, що спричинило негативні переживання. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. Страховою компанією позивачу було відшкодовано 9322,22 грн. страхового відшкодування та 466,12 грн. моральної шкоди. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 9533,88 грн. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу у сумі 4500 грн.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, згідно наданої заяви просять суд про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просить суд про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

09 червня 2014 року о 11:00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Форд Транзит" державний номер НОМЕР_1 по вул.Дніпровській у м.Павлограді, перед зміною напрямку свого руху праворуч не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автобусом "І-VAN" державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку, після чого автомобіль Форд Транзит продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автобусом "Баз" державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який стояв без руху на автобусній зупинці "Орбіта". Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. Вказані обставини встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року, та у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, факт вчинення ДТП, в результаті якого позивач отримав тілесні ушкодження підтверджується постановою про закриття кримінального провадження та постановою про визнання потерпілою у кримінальному провадженні /а.с.9,10/.

Як вбачається з епікризу, виписок з медичної карти стаціонарного хворого, позивач в результаті травми, отриманої під час ДТП 09 червня 2014 року, у період з 09.06.2014 р. по 13.06.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні, а з 13.06.2014 р. по 27.06.2014 р. та з 27.06.2014 р. по 08.07.2014 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні /а.с. 12-15/.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує доведеність вини відповідача у скоєнні ДТП, яким позивачеві було завдано також і моральної шкоди, а також характер правопорушення, яке є проступком, скоєним з необережності, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв'язку з ДТП душевну травму, наслідки якої мали вплив на її психічний стан, що позивач тривалий час була позбавлена можливості вести звиклий спосіб життя, відчувала фізичний біль та страждання.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд також враховує конкретні обставини по справі, характер і тривалість фізичних і моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, з урахуванням вимог розумності і справедливості вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 9533,88 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до ст.87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України Закон України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Як роз'яснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надана позивачем копія товарного чеку на суму 4500 грн. не містить відомостей про те, по якій справі надавалася така допомога, не наведено розрахунок зазначеної суми, не надано відомостей про час, затрачений на надання допомоги, що позбавляє суд можливості визначити розмір допомоги у відповідності до вимог Закон України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", тому зазначені судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 9533 (дев'ять тисяч п'ятсот тридцять три) грн. 88 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на корить держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5