Справа № 314/3735/15-ц Провадження № 2/314/1125/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

-головуючого судді - Надворної О.С.,

-при секретарі - Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №80, вул. Калініна в м.Вільнянськ Запорізької області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить вищезазначений житловий будинок. Позивач у позові посилається на те, що відповідач у зазначеному житловому будинку не проживає, однак за зазначеною адресою зареєстрований, вважає, що зазначені обставини порушують її права, як власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

В судове засідання позивач не зявилась, але надала до суду заяву про підтримання нею заявлених позовних вимог.

В судове засідання відповідач також не зявився, але надав до суду відповідну заяву про визнання ним позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно довідки виконавчого комітету Вільнянської міської ради Вільнянського району Запорізької області №1114 від 10.08.2015р. за адресою: Запорізька область м.Вільнянськ вул. Калініна, 80, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.6). ((((((((((( а.с.???).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386,391 ЦК України.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону

Відповідно до положень законодавства право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно, а виникнення права користування житлом невідємно повязане із виникненням права власності на цей будинок (квартиру), тобто права членів сімї власника будинку (квартири) на обєкт власності є похідними та залежними від права власника будинку. (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі.

Відповідачем визнано позов у повному обсязі, про що відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України подано до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав і законних інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Питання судових витрат необхідно вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 80, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 80 по вулиці Калініна в м.Вільнянськ Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення; у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.С. Надворна

02.12.2015