Справа № 522/1056/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.,

при секретарі Міневич Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк", Філії „Южне головне регіональне управління" ПАТ КБ „ПриватБанк", Керівника Центру розвитку бізнесу № 1 Южного ГРУ „ПриватБанк" Оніщенко Михайла Євгеновича, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним договір поруки № 240 МР від 14.05.2008 р. та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

При цьому посилається на те, що з 18.05.2006 р. вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4. 17.10.2014 р. їй стало відомо, що 14.05.2008 року був укладений Договір поруки № 240 МР у відповідності до якого ОСОБА_4 поручився перед Центром розвитку бізнесу №1 Южного ГРУ ПриватБанку в особі керівника Оніщенко М.Є за ОСОБА_5 по кредитному договору № 240 М від 14.05.2008 р. На підставі виконавчого листа по цивільні справі № 2-1618/2011, за рішенням Малиновського райсуду м. Одеси 29.11.2011 року за те, що ОСОБА_5 не виконує свої зобов'язання перед ПриватБанком за Кредитним договором № 240М від 14.05.2008 р., з її чоловіка - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. виконавча служба у примусовому порядку повинна стягнути солідарно кошти у розмірі 524904,16 грн., 1700 грн., 30 грн., при виконанні якого, складено акт опису та арешту їхнього майна, яке вони з ним нажили у шлюбі. Вказаним Договором поруки їй фактично завдано шкоди. У момент підписання договору поруки відповідачами, їй не був наданий узгодження сам договір поруки, а тому вона не могла знати про існування цього договору поруки. Відповідно до п. 3 Договору поруки з умовами Кредитного договору ОСОБА_4 ознайомлений. Це не відповідає дійсності. По - перше, її чоловік- ОСОБА_4. сам ознайомитись з ним не міг, тому що він взагалі не володіє українською мовою, по - друге, Договір поруки не було перекладено на мову, якою він володіє, або не був присутній перекладач, про це немає жодних свідчень у договорах, по-третє її чоловік - ОСОБА_4. пояснив, що ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6. йому роз'яснили, що він підписує цей документ як свідок, що він посвідчує їх особистість, тобто він поставив свою підпис у Договорі поруки, аби засвідчити, що він їх знає, вони є його знайомими. Вони йому також роз'яснили, що він не несе відповідальність за погашення кредиту, тому що вони оформили з ПриватБанком Договір іпотеки на свою квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з цим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2006 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції.

Вякості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором № 240М від 14.05.2008 р. між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» в особі керівника Центру розвитку бізнесу № 1 Южного ГРУ „ПриватБанк" Оніщенко Михайла Євгеновича було укладено договір поруки № 240 МР від 14.05.2008 р. Предметом договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_5 нею своїх обов'язків за кредитною угодою №240 М від 14.05.2008 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 40000 доларів США, а боржник зобов'язаний повернути кредит в сумі 14.05.2018р., сплачувати за його користування 18% річних в дату сплати процентів, якою є дата згідно п. 4.4 Договору видачі траншу, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 32% річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності та у порядку зазначені у Кредитному договорі.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже підписавши договір поруки № 240 МР від 14.05.2008 року ОСОБА_4 погодився з його умовами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2011 р. по справі №2- 1618/2011 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно грошові кошти за кредитним договором у розмірі 524 904,16 гривень.

Посилання позивачки на те, що ОСОБА_4 підписуючи договір поруки не розумів, що саме він підписує є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи.

Суд вважає, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору поруки № 240 МР від 14.05.2008 р., без порушення норм законодавства. Також укладаючи договір поруки ОСОБА_4 не розпоряджався спільним майном, набутим під час шлюбу, а отже права позивачки порушені не були.

Будь-яких доказів того, що договір поруки № 240 МР від 14.05.2008 року укладений з порушенням вимог ст. 203 ЦК України суду не надано, тому відсутні будь-які правові підстави для визнання його недійсним, таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк", Філії „Южне головне регіональне управління" ПАТ КБ „ПриватБанк", Керівника Центру розвитку бізнесу № 1 Южного ГРУ „ПриватБанк" Оніщенко Михайла Євгеновича, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

29.04.2015