Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4945/15-ц
У Х В А Л А

09 червня 2015 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Смоляр А. О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з скаргою на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 2013 року, помер її батько ОСОБА_2. Вона як єдина дочка та спадкоємиця відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину, та вирішила оформити спадкове майно, яке складається з 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, але їй стало відомо, що на нього накладено арешт Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, яке по сьогоднішній день по незрозумілим причинам не знятий. Вважає, що такі дії державних виконавців Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції порушують норми статті 50 Закону Україні «Про виконавче провадження». Просить зобов'язати Придніпровський відділ ДВС Черкаського міськогі управління юстиції зняти арешт з усього майна, що належало її батьку, в тому числі і з 1/3 квартири, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_2, який був накладений Придніпровськиї ВДВС Черкаського міського управління юстиції (виконавче провадження № 2н-314/09; виконавче провадження №42898533).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України , Господарським процесуальним кодексом України , Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У пункті 19 зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ розяснено, що розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» , розяснено, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Разом з тим, у п. 6. вказаної вище Постанови Пленуму розяснено, що інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України та повернути скаржнику, розяснивши, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3