Справа №485/117/15-ц 06.05.2015 06.05.2015 06.05.2015
Провадження №22-ц/784/1152/15 Головуючий у першій інстанції: Устіченко К.І.
Категорія 23 Доповідач в апеляційній інстанції: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання - Свіщуком О.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання укласти договір оренди житла, стягнення коштів за користування житлом та комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом, який в подальшому уточнила до ОСОБА_4 про зобов'язання укласти договір оренди житла, стягнення коштів за користування житлом та комунальні послуги.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. З її дозволу у вказаній квартирі з 2007 року проживає її дочка - ОСОБА_5, внучка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_4, який вселився в якості чоловіка її доньки. Шлюб між її донькою та відповідачем розірвано у 2012 році у зв'язку з чим відповідач на теперішній час не є членом її сім'ї.

Посилаючись на те, що відповідач продовжує користуватися її житлом, плату за житло та комунальні послуги не сплачує, від укладення запропонованого договору оренди житла відмовився, позивачка просила суд зобов'язати ОСОБА_4 укласти з нею договір оренди частини квартири АДРЕСА_1, а також стягнути з останнього на її користь заборгованість з орендної плати та витрати на комунальні послуги в сумі 4050,91 грн.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 990,42 грн. на сплату комунальних платежів за квартиру та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3000 грн. орендної плати та зобов'язання укласти договір оренди квартири від 22 квітня 2014 року відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема здавати в оренду.

Згідно ст. 156 Житлового кодексу члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (ст. 162 Житлового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області 11 липня 2007 року належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідач - ОСОБА_4 вселився до квартири позивачки як член її сім'ї - чоловік її доньки та проживає по теперішній час без реєстрації. У 2012 році шлюб між донькою позивачки та відповідачем розірвано.

Після розлучення ОСОБА_4 продовжує проживати в спірній квартирі, проте, оплату за користування житлом та комунальні послуги не сплачує.

Також в квартирі зареєстровані та проживають донька позивачки - ОСОБА_5 та внучка - ОСОБА_7 (а.с.9-10).

За період з травня 2014 року по лютий 2015 року позивачкою були оплачені комунальні послуги та обслуговування прибудинковою територією на суму 1980,35 грн. (а.с. 47-53).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для покладення обов'язку на відповідача щодо сплати за отримані комунальні послуги та обслуговування прибудинкової території.

Крім того, позивачкою на адресу відповідача було надіслано один примірник договору оренди частини квартири від 22 квітня 2015 року, який підписано останнім з протоколом розбіжностей (а.с.32-33).

Отже, наведене свідчить, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру оплати за користування житлом, а тому й відсутні підстави для стягнення коштів за користування житлом.

Також вірним є висновок суду про відмову у задоволені вимог про зобов'язання відповідача укласти договір оренди житла, оскільки це є його правом, а не обов'язком.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем не оспорюється право позивачки на отримання плати за користування житлом на увагу суду не заслуговують, оскільки розмір оплати між сторонами не узгоджено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, ухваленого відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: