АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/6557/15 Головуючий у 1 інстанції - Остапчук Т.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Житло-Сервіс», ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Апеляційного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Житло-Сервіс», ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 46855 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його до апеляційної інстанції.

04 червня 2015 року судді-доповідачу була передана заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачеві квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми, стягнутої судом першої інстанції. Послався на те, що незабезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, оскільки, як стало відомо заявнику, ОСОБА_3 має намір продати вказану квартиру.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про її відхилення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. А за змістом ч. 3 цієї ж статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник заявника виходить з того, що у разі незабезпечення позову, виконання рішення суду буде неможливим, оскільки ОСОБА_3 має намір продати належну йому квартиру.

Разом з тим, заявником не надано жодних доказів на підтвердження наміру відповідача продати квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, стосовно вказаної квартири жодною з сторін не заявляються вимоги, вона не стосується предмету спору, а тому колегія суддів не погоджується з твердженням заявника щодо того, що за умови її продажу, унеможливлюється виконання можливого рішення суду про відшкодування відповідачем шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що незабезпечення позову у вибраний останнім спосіб може призвести до ускладнення виконання рішення суду та не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заявиОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді