АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/1034/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3865/15Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Фадєйкіної Н.Б.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Шишацька державна нотаріальна контора, приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно і право на спадщину за законом та скасування їх державної реєстрації.

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, визначивши третіми особами, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову Шишацьку державну нотаріальну контору та приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», прохаючи визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що видане 31.01.2003 року виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.03.2003 року, серія ВАЕ №202677, посвідчене державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 233 на ім`я ОСОБА_2; скасувати державну реєстрацію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2003 року, серія ВАЕ № 202677, посвідчене державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 233 на ім`я ОСОБА_2, проведену реєстраційною службою Шишацького РУЮ Полтавської області 17.06.2014 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Ухвалою суду від 17.03.2015 року задоволено клопотання позивача про збільшення позовних вимог, а саме: ухвалено вважати, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Шишацька державна нотаріальна контора, ПП ПБТІ «Інвентаризатор» про визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності на житловий будинок і право на спадщину за законом та скасування їх державної реєстрації (т. 1, а.с. 167).

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсними та скасовано свідоцтво

про право власності на нерухоме майно, що видане 31 січня 2003 року виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області на ім'я ОСОБА_4 та про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 від 07 березня 2003 року серії ВАЕ №202677, що посвідчене нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за №233. Скасовано державну реєстрацію свідоцтв про право власності на нерухоме майно, що видане 31 січня 2003 року виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області на ім'я ОСОБА_4 та про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 від 07 березня 2003 року серії ВАЕ №202677, посвідчене нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за №233. Стягнуто з ОСОБА_2, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області на користь ОСОБА_3 судові витрати по 3 115 грн. 40 коп. з кожного, а всього 6 230 грн. 80 коп.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ОСОБА_2, яка посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши учасників процесу, що з`явились у судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до норм ч.ч.1,2 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд, першої інстанції виходив з того, що рішенням виконкому Яреськівської сільради народних депутатів Шишацького району померлому ОСОБА_5 із колгоспних земель дійсно було виділено земельну ділянку під забудову площею 0,20 га. Рішенням виконкому Шишацької райради народних депутатів ОСОБА_5 надано дозвіл на видачу свідоцтва на перебудову старих будинків та побудову господарських споруд на раніше виділеній земельній ділянці. На підставі вищезазначених рішень ОСОБА_5 видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР з визначенням місця будівництва с. Яреськи, вул. Горького, 22, Шишацького району, Полтавської області.

Також суд першої інстанції виходив з того, що ні відповідач, ні представники відповідачів не змогли навести жодних підстав поділу домоволодіння на дві частини та виділення двох різних видів суспільних груп. Так, за даними погосподарської книги Яреськівської сільради Шишацького району № 3 за 1983-1985 роки, за головою сім`ї ОСОБА_5 значиться житловий будинок суспільної групи колгоспний двір, 1981 року побудови, але поряд з типографським друком графи «жилий будинок», перед рукописним написом «1981» в графі «рік збудування» проставлено рукописний напис «1/2». При цьому, відсутні жодні посилання на правові підстави появи такого напису про розділення будинку на дві частини та виділення з колгоспного двору іншої групи господарства робітничий двір. Разом з тим, у вказаній погосподарській книзі є запис по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_4, за яким значиться будинок суспільної групи робітників за тією ж адресою з проставленим рукописним написом ? в графі «наявність на 1 січня 1987 р.».

Суд першої інстанції також послався на встановлення в ході розгляду справи тих обставин, що виділення земельної ділянки за адресою вул. Горького, 22 в с. Яреськи, Шишацького району, Полтавської області, видача Свідоцтва на забудову садиби за цією адресою та реєстрація збудованого будинку, шляхом внесення запису в погосподарську книгу Яреськівської сільради, було здійснено виключно на ім`я ОСОБА_5, як члена колгоспу імені Гоголя.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що померлий ОСОБА_5 був господарем колгоспного двору і в період розпаду всі члени двору, в тому числі й позивач, мали рівні частки в цьому нерухомому майні. Виправлені й неповно заповнені, або заповнені з порушенням Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів погосподарські книги Яреськівської сільради були використані відповідачем ОСОБА_2 для незаконного оформлення права власності на частину будинку спочатку на свого померлого чоловіка ОСОБА_4, а потім, в порядку спадкування, на себе.

Також місцевий суд дійшов до висновку, що зміст рішення виконкому Яреськівської сільради за № 10 від 28 січня 2003 року, яке являлось правовою підставою для видачі свідоцтва про право приватної власності та первинної реєстрації об`єкта нерухомості на ім`я ОСОБА_4 не відповідає дійсності, в ньому містяться завідомо неправдиві відомості, а відтак вказаний документ є фіктивним, оскільки його зміст не відповідає відомостям, що містяться в архівному відділі Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області.

Судом першої інстанції також було встановлено, що на момент видачі виконкомом Яреськівської сільради Шишацького району свідоцтва про право власності на ? частину спірного житлового будинку від 31 січня 2003 року на ім`я ОСОБА_4 та на момент реєстрації цього права в БТІ, останній вже помер, а відтак втратив свою правоздатність, що унеможливлювало видачу вищезазначеного свідоцтва. В свою чергу, неправомірна видача сільрадою свідоцтва на ім`я померлого ОСОБА_4 дала можливість відповідачу ОСОБА_2 в подальшому провести незаконну реєстрацію такого права та 07 березня 2003 року отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального і матеріального права.

Так, відповідно до ст.ст. 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, яким доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24 - 753/0/4-13 від 16 травня 20013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування » абз. 8 пункт 3. 1 вказано, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1996 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1996 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 13 грудня 1995 року та інших нормативно - правових актів.

У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином, виникає з часу його реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частка працездатного члена двору в майні двору може бути зменшеною або у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарському дворі.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 є сином померлого 14 грудня 2003 року ОСОБА_5 (т. 1, а. с. 24).

Рішенням виконавчого комітету Яреськівської сільської ради народних депутатів Шишацького району № 10 від 16 червня 1979 року нині померлому ОСОБА_5 із земель колгоспу імені Гоголя було виділено земельну ділянку під забудову площею 0,20 га (т. 1, а.с.15).

Рішенням виконавчого комітету Шишацької районної Ради народних депутатів № 208 від 11 липня 1979 року ОСОБА_5 надано дозвіл на видачу свідоцтва на перебудову старих будинків та побудову господарських споруд на раніше виділеній земельній ділянці, площею 0,20 га., яка розташована в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області.

Наявність такого рішення підтверджується архівним витягом Архівного відділу Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області № 01-47/19 від 06 березня 2014 року (т. 1, а.с. 17).

На підставі вищевказаних рішень, ОСОБА_5 видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР з визначенням місця будівництва,- с. Яреськи, Шишацького району, Полтавської області (т. 1, а.с. 15-16).

Рішенням 9 сесії 21 скликання Яреськівської сільської ради Шишацького району від 17 грудня 1993 року, ОСОБА_5, як мешканцю с. Яреськи, Шишацького району, передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,10 га., та ведення особистого підсобного господарства, площею 0.50 га, а всього загальною площею 0.60 га (т. 1, а. с. 18).

За даними погосподарської книги Яреськівської сільської ради Шишацького району № 2 за 1977-1979 роки, житловий будинок за первісною адресою: с. Яреськи, вул. Горького, 22, Шишацького району, 1943 року забудови, належав ОСОБА_6, яким вона володіла до дня смерті 30 липня 1978 року (особистий рахунок 162).

В послідуючому головою сім`ї за даною адресою та особовим рахунком № 162 значиться ОСОБА_5, шофер КСП ім. Гоголя, членами сім`ї якого являються дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 (а. с. 7 - 9 погосподарських книг).

Згідно даних погосподарської книги Яреськівської сільської ради Шишацького району №2 за 1980 - 1982 роки за головою сім'ї ОСОБА_5, без зазначення адреси, значиться суспільна група господарства - колгоспний двір.

За даними погосподарської книги Яреськівської сільської ради Шишацького району № 3 за 1983-1985 роки, за головою сім`ї ОСОБА_5 за адресою: с. Яреськи, вул. Горького,22, Шишацького району, значиться житловий будинок суспільної групи колгоспний двір, 1981 року побудови, але поряд з типографським друком графи «жилий будинок», перед рукописним написом « 1981 » в графі «рік збудування» проставлено рукописний напис « 1/2 ». При цьому, відсутні жодні посилання на правові підстави з'явлення такого надпису про розділення будинку на дві частини та виділення з колгоспного двору іншої суспільної групи господарства - робітничий двір (а. с. 13 - 14 погосподарських книг).

У цій же погосподарській книзі мається запис по особовому рахунку № 200 на ім'я ОСОБА_4, за яким значиться будинок суспільної групи робітників за тією ж адресою: с. Яреськи, вул. Горького, 22, Шишацького району з проставленим рукописним написом 1/2 в графі «наявність на 1 січня 1987р.».

Згідно з даними погосподарської книги Яреськівської сільської ради Шишацького району № 5 за 1991-1995 роки, за головою господарства ОСОБА_5 рахується будинок, суспільна група якого визначена наступним чином: станом на 01 січня 1991 року - колгоспна, із 01 січня 1992 року по 01 січня 1995 рік - робітнича, що розташований за адресою вул. Горького,22, с. Яреськи, Шишацького району.

При цьому, в графі «загальна площа будинку» біля графи за 1991 рік проставлено рукописний напис «1/2».

У погосподарській книзі№13 за 1996-2000 роки є записи про віднесення будинку по вул. Горького,22 (24) с. Яреськи Шишацького району станом на 01 січня 1996 - 01 січня 1998 роки до суспільної групи - робітничий двір. Голова господарства ОСОБА_5 У графі « рік побудування » навпроти графи « на 1 січня 1996р. » стоїть рукописний напис « 1/2 ». Графи за 1997-2000 роки не заповнені. У даній книзі відсутній запис про належність іншої 1/2 частини будинку по вул. Горького,22 в с. Яреськи, Шишацького району, ОСОБА_4 (а. с. 23-25 погосподарських книг).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із доцільністю посилання місцевим судом на п. 15 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України № 48 від 22 лютого 1995 року та зареєстрованого 23 березня 1995 року в Міністерстві юстиції України, яка передбачає, що при розділенні одного господарства на два з особового рахунку виключаються (викреслюються) особи, які виділилися із складу старого господарства. На утворене господарство відкривається новий особовий рахунок у відповідній погосподарській книзі за місцем його знаходження. У розділі «Додаткові відомості» по цих господарствах робляться відмітки: «розділилося з господарством №» або «виділилося з господарства №» та вказуються назва і дата документа, яким оформлено розділ старого господарства.

Відповідно до довідки Яреськівської сільської ради Шишацького району № 02-33/915 від 16 грудня 2014 року причини і підстави зміни нумерації домогосподарства, яке було виділено рішенням виконкому Яреськівської сільської ради № 10 від 17 червня 1979 року ОСОБА_5, залишилися невиявленими (т. 1, а. с. 107).

На підставі, представлених відповідачем ОСОБА_2, матеріалів для оформлення права приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями вже за адресою с. Яреськи, вул. Горького, 26 Шишацького району, виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради було винесено рішення №10 від 28 січня 2003 року про оформлення права приватної власності на вказану частину житлового будинку з надвірними спорудами та зобов'язано колективне підприємство «Інвентаризатор» підготувати й оформити свідоцтво про право приватної власності та провести реєстрацію такого права за ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 31).

Проте інформація із вказаного рішення спростовується іншими даними виконавчого комітету Яреськівської сільської ради Шишацького району, зокрема, в довідці № 2378 від 10 листопада 2004 року зазначено, що будинок за адресою: вул. Горького, 24 в с. Яреськи, Шишацького району, Полтавської області, згідно даних сільської ради в цілому належав ОСОБА_5, тобто померлому батькові позивача (т. 1, а. с. 33).

Згідно з архівною довідкою Архівного відділу Шишацької районної адміністрації Полтавської області № 01-47/08 від 03 лютого 2014 року, у протоколі №7 засідання виконавчого комітету Яреськівської сільської ради Шишацького району від 28 січня 2003 року зазначено про розгляд заяви ОСОБА_5 щодо надання дозволу на отримання свідоцтва на право власності на будинок та прийняте з даного питання рішення за №10 (т.1, а. с. 26).

Згідно з наданою Архівним відділом Шишацької районної адміністрації Полтавської області копії рішення Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області № 10 від 28 січня 2003 року про оформлення права приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. Горького,26 в с. Яреськи Шишацького району (т. 1, а.с. 31), вбачається повна відмінність тексту та формулювань від тексту та формулювань, зазначених у аналогічному рішенні, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи (а. с. 18).

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про те, що померлий ОСОБА_5 був єдиним господарем колгоспного двору, що розташований за адресою: вул. Горького,22 в с. Яреськи, Шишацького району, Полтавської області, і в період розпаду всі члени двору, в тому числі й позивач, мали рівні частки в цьому нерухомому майні. До того ж, в погосподарських книгах Яреськівської сільської Ради Народних депутатів, починаючи із 1977 року відсутні будь-які вказівки на те, що ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 були членами сім'ї ОСОБА_5, спільно проживали та вели господарство, а тим більше брали участь у будівництві будинку за адресою с. Яреськи, вул. Горького, 22, Шишаццького району. А виправлені й неповно заповнені, або заповнені з порушенням Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів погосподарські книги Яреськівської сільської ради Народних депутатів були умисно використані відповідачем для незаконного оформлення права власності на частину будинку спочатку на свого померлого чоловіка ОСОБА_4, а потім, в порядку спадкування, на себе.

Також місцевим судом у відповідності до норми ст.9 ЦК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вірно встановлено, що на момент видачі виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району свідоцтва про право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку від 31 січня 2003 року на ім'я ОСОБА_4 та на момент реєстрації цього права в БТІ, останній вже був померлим, а від так втратив свою правоздатність.

Отже, колегія суддів погоджується із тим, що неправомірна видача Яреськівською сільською радою Свідоцтва про право приватної власності на ім'я вже померлого ОСОБА_4 дала можливість відповідачу ОСОБА_2 в подальшому провести незаконну реєстрацію такого права та 07 березня 2003 року отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори.

Враховуючи викладене, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, вважаючи, що рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_9