Справа № 2/359/1092/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Проте, оскільки у даному заповіті було неправильно зазначено прізвище позивача, замість «ОСОБА_1» вказано «ОСОБА_1», вона була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 травня 2011 року було встановлено, що заповіт ОСОБА_4 складений на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних долях. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В шестимісячний строк після смерті батька ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача спадщину прийняла ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом як непрацездатна за віком. Житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Борисполі по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане Бориспільським комбінатом комунальних підприємств від 18 вересня 1972 року №3260. Проте вказаний оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок був втрачений. Листом від 19 листопада 2014 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа. Здійснюючи розрахунок часток у спадщині, ОСОБА_1 виходила з того, що вона та ОСОБА_2 мають право на обов'язкову частку у спадщині та спадкують майно в рівних частинах. В свою чергу, ОСОБА_3 як дочка спадкодавця шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою прийняла спадщину за законом після смерті батька як непрацездатна за віком. Таким чином, у разі як би спадкування здійснювалось за законом, то ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спадкове майно належало б в рівних частках по ? кожній. Тому обов'язкова частка в спадщині дорівнює половині ? частини будинку та відповідно становить ? частину будинку. Отже, загальний розмір майна, що підлягає спадкуванню позивачем та ОСОБА_2 становить ? від усього майна. При цьому позивачу та ОСОБА_2 належить по 3/8 частини від спадкового майна, а ОСОБА_3 - ? частина від усього майна. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_6 позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії НОМЕР_1 (а.с.9).

За час свого життя, а саме 09 липня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті, заповів в рівних долях ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Так, як в даному заповіті було неправильно зазначено прізвище позивача, а саме замість «ОСОБА_1» зазначено «ОСОБА_1», позивач звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2011 року встановлено, що заповіт ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, складений на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори 09 липня 2003 року і зареєстрований реєстрі за №1962, належить в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12).

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №81/2011, заведеної 23 березня 2011 року Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.54,58а). Таким чином вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 Крім них заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 також подала його дочка ОСОБА_3 у відповідності до положення ст.1241 ЦК України як непрацездатна за віком (а.с.61а). Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я ОСОБА_8 (а.с.62а), копією свідоцтва про одруження, відповідно до якого ОСОБА_8 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_9 (а.с.63) та копією свідоцтва про укладення шлюбу, за змістом якого ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.64).

Відповідно до листа №2040/02-14 від 19 листопада 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності спадково майна спадкодавцеві (а.с.78а-79).

Встановлено, що спадкове майно, а саме жилий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, належав ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №3260 від 18 вересня 1972 року (а.с.80).

У відповідності до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/342-d від 29 березня 2011 року українські записи прізвища «ОСОБА_4» та «ОСОБА_4» є ідентичними (а.с.19).

З копії газети «Трудова слава» від 18 червня 2013 року №78-79 вбачається, що оригінал вищезазначеного свідоцтва було загублено (а.с.20).

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Судом встановлено, що за час життя спадкодавця оригінал свідоцтва про право особистої приватної власності на жилий будинок було втрачено. Дана обставина перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

У відповідності до ч.1 ст.1223 та ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з положенням ч.1 ст.1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Тобто, незважаючи на наявність заповіту, складеного ОСОБА_4, яким він все своє майно в рівних долях заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Обов'язкову частку у спадщині має ОСОБА_3 Оскільки на день звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вона є непрацездатною дочкою спадкодавця.

Враховуючи ту обставину, що спадкоємцями першої черги за законом є дочки спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3, то відповідно у разі спадкування за законом їм би належало по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Таким чином розмір обов'язкової частки ОСОБА_3 у спадковому майні має становити ? частину (1/2 :2). Загальний розмір майна, що підлягає спадкуванню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає 3/8 частини від усього спадкового майна, а отже розмір частини у спадковому майні ОСОБА_1 складає 3/8 (3/4:2).

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанції (а.с.35) вбачається, що при пред'явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 497 гривень 64 копійки. Позов задоволений повністю. З огляду на це, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору по 248 гривень 82 копійок з кожної.

На підставі викладеного та керуючись ст.392, ч.1 ст.1223, ст.1233, ч.1 ст.1241, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/8 частини житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 (м.Бориспіль, АДРЕСА_1, І.н.НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 248 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, І.н.НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 248 грн. 82 коп.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський