Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2015 Справа №607/6301/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей в сумі 1 055 155,70 грн. В обгрунтування заявлених вимог вказує на те, що 01 жовтня 2014р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, у відповідності до якого він позичив відповідачу кошти в розмірі 900 000 грн. з терміном повернення до 31.01.2015 року, що підтверджується відповідною розпискою. Однак відповідач на даний час грошей не повернув та ухиляється від виконання зобовязання по поверненню боргу. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 900 000 грн., 150051,60 грн. інфляційних втрат за період з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року та 5104,10 грн. 3 % річних за користування чужими коштами за період з 01.02.2015 року по 10.04.2015 року, а також покласти на відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує представник позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до розписки, написаної ОСОБА_2 01 жовтня 2014 року, останній позичив у ОСОБА_1 кошти в 900 000 грн., які зобовязався повернути до 31 січня 2015 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або рівну кількість речей того ж роду і якості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду, відповідач ОСОБА_2 не повернув позичені у ОСОБА_1 гроші в сумі 900 000, тобто не виконав зобовязання, передбачені умовами договору позики.

Таким чином, відповідач не виконав зобовязання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобовязання перед кредитором.

Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості виходячи з суми основного боргу - 900 000 грн., інфляційні втрати за період з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року складають 150051,60 грн. (900000 * (1,05381,108), та 3 % річних за користування чужими коштами за період з 01.02.2015 року по 10.04.2015 року становить 5104,10 грн. (900000 * 3% : 365 * 69 днів).

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 боргу згідно договору позики в сумі 900 000 грн., 150051,60 грн. інфляційних втрат за період з 01.02.2015 року по 31.03.2015 року та 5104,10 грн. 3 % річних за користування чужими коштами за період з 01.02.2015 року по 10.04.2015 року, а всього на загальну суму 1 055 155,70 грн.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 228-232, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 625, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1, вул. Кармелюка, 10 м. Тернопіль) в користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2, м. Тернопіль, вул. С.Будного, 32а/79) борг за договором позики від 01 жовтня 2014 року в сумі 1 055 155,70 грн. та 3654 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_3