22-ц/775/657/2015(м)
Головуючий у І інстанції Харитонова Г.Л. Єдиний унікальний номер 264/583/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/657/15(м)
Категорія 30 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

Супрун М.Ю.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», треті особи - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок отримання травми підприємстві,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про відшкодування моральної шкоди. Посилався на те, що перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював машиністом вагоноперекидувача. 30 січня 2014 року під час виконання трудових обов'язків внаслідок нещасного випадку на виробництві він отримав численні травми, про що складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 03 березня 2014 року та акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 № 6/1 від 03 березня 2014 року. В зв'язку з чим згідно довідки огляду обласної спеціалізованої МСЕК від 13 серпня 2014 року йому вперше встановлено 30% втрати працездатності з подальшим переоглядом. Вважав, що в зв'язку із травмою на виробництві, йому заподіяно моральну шкоду яку він оцінив в 40 000 грн. та просив стягнути з відповідача.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., судові витрати у розмірі 456 грн. 75 коп., а разом - 30 456 грн.75 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь держави судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Позивач та його представник в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмами та просили розглянути справу за їх відсутності, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Головко А.В., яка просила скаргу задовольнити, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу, суд повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи позивача, правильно застосував норми матеріального та процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачу внаслідок травми на виробництві завдано моральну шкоду обов'язок по відшкодуванню якої необхідно покласти на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 26 вересня 1984 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (а.с. 8-10).

Відповідно до акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 03 березня 2014 року та акту № 6/1 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 03 березня 2014 року, під час виконання трудових обов'язків 30 січня 2014 року позивач на робочому місці отримав тяжкі травми у вигляді стиснення грудної клітки, переламу 1-2-3-4-5 ребер зліва, постравматичного плексіту лівого плечового сплетіння, струсу головного мозку та тупої травми лівого ока (а.с. 14-18, 19-23).

Висновком МСЕК від 13 серпня 2014 року позивачу вперше встановлено 30% втрати працездатності та визнано інвалідом третьої групи з подальшим переоглядом (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок по відшкодуванню шкоди, оскільки п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» яким був передбачений обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків виплачувати грошову суму за моральну шкоду, виключено Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року № 717-V.

Із позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що моральні та фізичні страждання він зазнав у зв'язку з травмою на виробництві в результаті якого втратив працездатність.

Як зазначив Конституційний Суд України в п. 4.1. свого Рішення від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань та з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступень втрати професійної працездатності та негативні наслідки ушкодження здоров'я і враховуючи конкретні обставини справи, вірно визначив розмір заподіяної моральної шкоди, стягнувши його з відповідача.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі заперечував проти визначеного судом розміру моральної шкоди, посилаючись на недоведеність факту спричинення такої шкоди.

Проте з такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди.

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у статті 57 ЦПК України. До таких доказів належить як висновок експертизи, так і висновки МСЕК, проте вони не є як єдиним можливим і достатнім доказом спричинення шкоди, так і підставою визначення її розміру, оскільки згідно з частиною другою статті 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленого значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідні докази завдання йому шкоди, довів цими доказами певний її розмір і не просив суд про призначення відповідної експертизи, а тому суд першої інстанції не мав підстав для відмови в позові чи призначення експертизи з власної ініціативи, оскільки це не передбачено положеннями ЦПК України (зокрема статтями 10, 143 - 145), які мають суто змагальний характер доказування.

Відповідач, який не погоджувався з доводами позивача про розмір моральної шкоди, визначеної позивачем, відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України не був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення такої експертизи. Проте таким правом не скористався, а тому доводи апеляційного скарги щодо недоведеності факту спричинення моральної шкоди та її розміру є безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності, обставин справи та характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач, визначив розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції положень ч. 2 ст. 1193 ЦК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що нещасний випадок з позивачем стався внаслідок того, що складач поїздів ОСОБА_3 самовільно дав указівку машиністу локомотива ОСОБА_6 привести до руху маневровий состав, а ОСОБА_2, перебуваючи в цей час у небезпечній зоні, не встиг вийти з платформи вагоноперекидача та був притиснутий вагоном до привалочної стінки ротора. Отже апеляційний суд вважає, що нещасний випадок з позивачем стався не з його грубої необережності.

Безпідставними є також і доводи апеляційної скарги про добровільне відшкодування підприємством моральної шкоди на суму 10 115 грн. 97 коп., оскільки ці доводи в порушення вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України належними та допустимими доказами не підтверджені, а наявні в матеріалах справи листи на ім'я начальника юридичного управління від 26 лютого 2015 року та 27 лютого 2015 року підтверджують виплату позивачеві матеріальної та вихідної допомоги.

Доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які є підставами до скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Рішення суду відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 10, 15, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, положенням Цивільного Кодексу та Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п. 5 роз'яснень Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що містяться в Постанові № 4 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою № 5 від 25 травня 2001 року і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» - відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді