АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Альфа-Банк" Кузика Тараса Степановича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - ПАТ " Альфа-Банк") звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки , посилаючись на те , що 22 листопада 2007 року ПАТ" Промінвестбанк" ( далі - ПАТ "ПІБ ") та ОСОБА_2 укладено Договір про іпотечний кредит № 456 , відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 280 000,00 дол. США на строк до 21 листопада 2027 року.

Цього самого дня між банком і ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань укладено два іпотечних договори , за умовами якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 та машиномісце НОМЕР_1 в підземному паркінгу № 3 житлового будинку на АДРЕСА_1

Свої зобов'язання за іпотечним договором ОСОБА_2 не виконала сума боргу на 01 листопада 2014 року складає 2 444 376,64 грн. 64 коп.

17 грудня 2012 року між ПАТ " Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ " Альфа -Банк"укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого ПАТ " ПІБ" відступає , а ПАТ " Альфа-Банк" приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього ПАТ " ПІБ" грошову винагороду на умовах , визначених цим договором.

Внаслідок передачі ( відступлення ) кредитного портфелю за цим договором новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_2 зобов'язань , позивач просив суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 2 444 376,64 грн. звернути стягнення на предмети іпотеки за договорами від 22 листопада 2007 року, а саме : квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві та машиномісце НОМЕР_1 в підземному паркінгу №3 житлового будинку по АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_2 на праві власності, шляхом реалізації їх на прилюдних торгах згідно Закону України " Про виконавче провадження" , встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні , не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна , на підставі оцінки , проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки : квартиру АДРЕСА_1 машиномісце НОМЕР_1 в підземному паркінгу № 3 житлового будинку АДРЕСА_1 , стягнення 3654 грн. судового збору відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПАТ "Альфа-Банк" Кузик Т.С. просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутності представників позивача та відповідача і відповідача.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з того, що загальний розмір заборгованості не перевищує 10 відсотків суми кредиту , а тому в силу положення ч.10 ст. 11 Закону України " Про захист прав споживачів " відсутні підстави у позивача вимагати від іпотекодавця дострокового виконання основного зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України №898- IV "Про іпотеку" іпотека як різновид застави , предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання , згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку , передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України , частини першої статті 33 Закону України " Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав , встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави( іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV "Про іпотеку" (далі - Закон України "Про іпотеку") передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України " Про іпотеку".

Частиною першою статті 33 та частинами першою , другою статті 39 Закону України " Про іпотеку" передбачено право іпотеко держателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2007 року Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком ( закрите акціонерне товариство) було укладено з ОСОБА_2 договір про іпотечний кредит № 456 за умовами якого банк надає позичальнику на умовах забезпеченості , повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 280 000 ,00 дол. США на умовах , передбачених цим Договором зі строком повернення кредиту 21 листопада 2027 року( п.1.1 , 2.1, 2.3 Іпотечного договору).

Пунктом 2.4 Договору про іпотечний кредит передбачено, що погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку ( Додаток №1) який є невід'ємною частиною даного Договору.

Кредит надається позичальнику для придбання , ремонт та облаштування нерухомості.( п.2.5 Договору про іпотечний кредит).

Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі кредиту по передостанній робочий день місяця, в якому наданий кредит , та надалі за період з дати попереднього нарахування по передостанній робочий день поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту , визначеного п.2.3 цього договору(п.3.4 Договору про іпотечний кредит).

Договором № 161 від 31 серпня 2009 року про внесення змін та доповнень до Договору про іпотечний кредит від 31 серпня 2009 року у п.3.4 внесені зміни і встановлено, що нараховані проценти за користування кредитом за липень та за серпень 2009 року сплачуються позичальником 01 вересня 2009 року . В подальшому проценти за користування кредитом сплачуються позичальником один раз на рік в останній робочий день січня місяця за попередній рік.

03 березня 2011 року договором про внесення змін та доповнень №20-0478/2-1 до договору про іпотечний кредит № 456 від 22.11.2007 року доповнено договір про іпотечний кредит № 456 від 22.11.2007 року п.1.8 у наступній редакції : "пункт 1.8 Проценти за неправомірне користування кредитом - плата , яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення , та сплачується позичальником у розмірі та у строки , передбачені цим договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користуванням кредитом не сплачуються".

Зазначеним договором п.3.5 договору про іпотечний кредит № 456 від 22.11.2007 року викладено у наступній редакції:

" 3.5. У випадку порушення позичальником встановлених п.п.2.3,2.4 договору строків повернення сум одержаного кредиту , позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом , що нараховуються банком у місяці, в якому виникла прострочена заборгованість , на суму простроченої заборгованості по кредиту, виходячи із процентної ставки у розмірі 15 процентів річних , починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня повного погашення такої простроченої заборгованості, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня повного погашення такої простроченої заборгованості. При цьому проценти за неправомірне користування кредитом використовується метод " факт/факт" , виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Сплата процентів за неправомірне користування кредитом здійснюється позичальником в порядку , визначеному п.3.4 договору".

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 456 від 22 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком ( закрите акціонерне товариство) було укладено іпотечний договір за умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 25).

Згідно п.п.3.1.8 розділу 3 зазначеного договору іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит , при незадоволенні його вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до закону та цього договору при наявності також наступних підстав , зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором про іпотечний кредит.

Задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому законом та розділом 5 цього договору( п. 3.1.9 Іпотечного договору).

Пунктом 5.1 розділу 5 передбачено , що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію в наступних випадках, якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором про іпотечний кредит вони не будуть виконані в повному обсязі , зокрема: при повному або частковому неповерненні встановлені відповідно до Договору про іпотечний кредит строки суми кредиту ; та /або при несплаті або частковій несплаті у передбачені договором про іпотечний кредит строки сум процентів ( у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом) ; та /або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки ( пені , штрафу) , що передбачені договором про іпотечний кредит;

Незалежно від настання терміну виконання іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за договором про іпотечний кредит - при виникненні підстав , вказаних у п.п. 3.1.5,3.1.6,3.1.8 цього договору( а.с. 27).

22 листопада 2007 року Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком ( закрите акціонерне товариство) укладено з ОСОБА_2 іпотечний договір , яким забезпечуються вимоги іпотеко держателя , що випливають з договору про іпотечний кредит № 456 від 22 листопада 2007 року , укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем , за умовами якого останній зобов'язаний в порядку , передбаченому договором про іпотечний кредит , повернути іпотекодержателю в кінцевий термін до 21 листопада 2027 року кредит у розмірі 280 000,00 дол. США, проценти за користування ним у розмірі 10 відсотків річних, у тому числі проценти в розмірі 3 % річних від простроченої суми згідно п.5.4 договору про іпотечний кредит , суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у випадку прострочення повернення суми кредиту , сплатити неустойку ( пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки , понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем умов Договору про іпотечний кредит у розмірі та у випадках , передбачених договором про іпотечний кредит.( п. 1.1. іпотечного договору).

Предметом іпотеки є майнові права на машиномісце НОМЕР_1 в підземному парокінгу №3 житлового будинку на АДРЕСА_2 (а.с.41).

26 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на машиномісце НОМЕР_1 площею 19,80 кв.м , яке розташоване у підземному паркінгу №3 по АДРЕСА_1 ( а.с.54).

22 листопада 2007 року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відповідач придбала квартиру АДРЕСА_1( а.с. 36).

Згідно надано позивачем розрахунку заборгованість за кредитом на 01 листопада 2014 року становила по тілу кредиту 3 500, 00 грн., по процентам 382 379, 64 грн., по пені 155,36 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач порушувала умови договору про іпотечний кредит з 28 листопада 2012 року відсоткова ставка була збільшена з 10 % до 15%, оскільки заборгованість по відсоткам на 17 грудня 2012 року становила 198 520,01 грн., яка була погашена 01лютого 2013 року.

З наданого позивачем розрахунку випливає , що з березня 2013 року по 1 листопада 2014 року позивач лише в лютому 2014 року сплатила заборгованість по тілу кредиту в сумі 600,52 грн. і на 1 листопада 2014 року заборгованість становила 3 500,000 грн. , а починаючи з березня 2013 року по листопад 2014 року відсотки сплачені лише у лютому 2014 року і то в сумі 10,48 грн.

В той час , як заборгованість по сплаті відсотків на 01.02. 2014 року становила 206 601,00 грн., а на 01 листопада 2014 року - 378 724,28 грн.( а.с. 57).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України " Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 статті 12 названого Закону встановлені правові наслідки порушення обов'язків іпотекодавцем згідно яких у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

12 листопада 2014 року позивач повідомив відповідача про укладення між ПАТ " Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ Альфа-Банк" договору про відступлення прав вимог, в тому числі і за кредитним договором № 456 від 22 листопада 2007 року , що був укладений між ПАТ " Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 на користь ПАТ " Альфа-Банк"( а.с. 58).

У листі міститься також вимога до відповідача про дострокове погашення кредиту, оскільки неодноразові звернення кредитора з питань виконання зобов'язань з питань виплати кредиту проігноровані , питання реструктуризації не вирішено і пропонувалося відповідачу протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, а у випадку невиконання цієї вимоги , ПАТ " Альфа -Банк" попереджав , що розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки( квартиру АДРЕСА_1) ( а.с. 58).

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановивши , що відповідач порушував умови договору про іпотечний кредит, суд разом з тим вважав , що зазначена обставина є недостатньою підставою до пред'явлення позивачем вимог до позичальника про сплату у повному обсязі заборгованості за кредитом та /або процентів за користування ним , не звернувши при цьому увагу на п.4.3.4 договору про іпотечний кредит №456 від 22.11.2007 , яким надано право Банку вимагати від позичальника ( незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним , та/або процентів за неправомірне користування кредитом , та/або суму неустойки , передбачених цим договором.

За розрахунком позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит на 01.11.2014 року складає 2 444 376,64 грн. із них: за кредитом 2 065 497,00 грн.; по відсотках 378 724,28 грн. та 155,36 грн. - пеня.

Частиною 3 статті 39 Закону України " Про іпотеку " передбачено , що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача щодо погашення заборгованості відповідачем не виконані, незважаючи на те, що такі вимоги уже пред'являлися позивачем до суду.

Висновки суду про неспівмірність суми заборгованості за кредитом вартості іпотечного майна є необґрунтованими, оскільки позивач, у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору про іпотечний кредит пред'явив вимоги про дострокове погашення кредиту в сумі 2 444 376,64 грн., в тому числі 2 065 497,00 грн. заборгованості за кредитом, в той час, як суд виходить із вартості квартири 1 465 000 грн.

Виходячи з наведеного , рішення суду законним і обґрунтованим назвати не можна , а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог частково.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно наданого позивачем висновку про вартість майна , двокімнатної квартири №435 , загальною площею 90,60 кв.м , що розташована за адресою : м. Київ , вул. Княжий Затон , буд. 21 її ринкова вартість на 20.11.2015 року становить 2 778 332,00 грн.( а.с. 194-240)

Отже, колегія суддів вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 2 444 376,64 грн., а саме : за кредитом - 2 065 497,00 грн.; за відсотками - 378 724,28 грн. та пені - 155,36 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України " Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки , не нижче 2 778 332,00 грн. без ПДВ.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України " Про мораторій ", згідно з яким не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Враховуючи положення цього Закону, колегія суддів вважає , що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України " Про мораторій " не підлягає виконанню, оскільки зазначений кредит наданий в іноземній валюті і є споживчим кредитом та є єдиним та постійним місцем проживання відповідача , оскільки іншого позивачем не надано і його загальна площа не перевищує 140 кв.м .

Вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки машиномісце НОМЕР_1 в підземному паркінгу №3 житлового будинку на АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит не підлягають задоволенню, оскільки вартість квартири АДРЕСА_1 на яку звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 2 444 376,64 грн. за висновком про вартість майна суб'єкта оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська експертна група" на 20.11. 2015 року становить 2 778 332,00 грн.

Додаткові письмові заперечення представника позивача про відсутність підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з посиланням на те, що позивач уже реалізував своє право на задоволення вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки машиномісце шляхом вчинення виконавчого напису, який пред'явлений до виконання , не можуть бути взяті до уваги , оскільки зазначений доказ не був наданий суду першої інстанції та не був предметом його дослідження і відсутні дані про те , що цей доказ сторона не мала можливості надати в суді першої інстанції, а тому в силу ст. 303 ЦПК України він не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції .

Крім того , відсутні дані про виконання цього виконавчого документу та погашення заборгованості за кредитом.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір у сумі 3 654,00 грн. та 1827,00 грн., а всього 5 481,00 грн., а тому зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Альфа-Банк" Кузика Тараса Степановича задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року скасувати так ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства " Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки , квартиру НОМЕР_2 загальною площею 90,60 кв.м , жилою площею 45, 90 кв.м по АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 .11. 2007 ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства " Альфа-Банк" ( 01001, м. Київ , вулиця Десятинна , 4/6 , , МФО 300346 , п/р 0004) в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 456 від 22.11.2007 , яка на 01 листопада 2014 року становила 2 444 376,64 грн., а саме :

за кредитом - 2 065 497,00 грн.( два мільйони шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 00 коп.);

по відсотках - - 378 724,28 ( триста сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять чотири гривні 28 копійок) грн..;

пеня - 155,36 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України " Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні , не нижчому 2 778 332,00 ( два мільйони сімсот сімдесят вісім тисяч триста тридцять дві гривні ) 00 копійок без ПДВ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства " Альфа-Банк" судові витрати в сумі 5480 грн.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 не підлягає виконанню на час дії Закону України " Про мораторій ".

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: