ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8420/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про визначення права власності на майно в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про визначення права власності на квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року його матері - ОСОБА_3. Мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 72 років померла його матір, яка вважалася власницею квартири АДРЕСА_3, загальною площею 44, 4 кв м, що у Дарницькому районі м. Києва, та квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60, 1 кв м. З метою оформлення спадкових прав на вказані квартири він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено листом від 22 вересня 2015 року у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказані квартири. Вважаючи себе фактичним спадкоємцею згідно ст. 1268 ЦК України, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказані квартири. Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та його право претендувати на це майно в порядку спадування підтверджується копією правовстановлюючих документів на майно - Свідоцтвами про право власності на квартири, документами, що вказують на родинний зв»язок між ним та померлою, як сина та матері, яка за життя набула право власності на це майно згідно Свідоцтв про право власності від 14 серпня 1998 року, виданих на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 461-С/КІ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності від 23 вересня 2015 року (а.с.35), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задоволенити, посилаючись на положення ст. 1268 ЦК України, як спадкоємця, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, перебував з померлою у близьких родинних відносинах, як син та матір, й з підстав відмови визнання відповідачем його права спадкування.

Відповідач - Київська міська рада в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.46). Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа- Головне управління юстиції у місті Києві в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

За таких підстав суд визна за можливо розглядати справу за відсутності відповідача, третьої особи згідно заяви відповідача та на підстані доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням позивача.

Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 72 років померла матір позивача - ОСОБА_3 (а.с.5), яка вважалася власницею квартири АДРЕСА_3, загальною площею 44, 4 кв м, що у Дарницькому районі м. Києва, та квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60, 1 кв м., що підтверджується Свідоцтвами про право власності на квартири, документами, що вказують на родинний зв»язок між позивачем та померлою, як сина та матері (а.с.6), яка за життя набула право власності на це майно згідно Свідоцтв про право власності від 14 серпня 1998 року, виданих на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 461-С/КІ (а.с.7, 8).

Вказане право власності підтверджено повідомленням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 24 листопада 2015 року, наданого на запит суду. Із якого вбачається, що за даними Бюро квартира АДРЕСА_1 на праві вдасності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 14 серпня 1998 року, виданиого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 461-С/КІ (а.с.54), а також квартира АДРЕСА_2 на праві вдасності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 14 серпня 1998 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 461-С/КІ (а.с.54)

Факт володіння спадкодавцем на праві власності вказаним майном та право позивача претендувати на це майно в порядку спадування підтверджується правовстановлюючим документом на майно й документами, що вказують на родинний зв»язок між позивачкою та померлим, як сина та матері (а.с.6).

Інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.58-71), які були предметом дослідження в ході розгляду справи.

З метою оформлення спадкових прав на вказані квартири позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори, проте у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено листом від 22 вересня 2015 року у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказані квартири, й роз»яснено його право звернення до суду для вирішення спору (а.с.9).

Позивач вважається фактичним спадкоємцем ОСОБА_3 згідно ст. 1268 ЦК України, який вступив у володіння спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й прийняв спадщину, що підтверджується його місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60-61).

Сім»ю, відповідно до ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) фід фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом та за законом ( ст.1217 ЦК України).

Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси.

Відповідно, судом встановлений факт вступу позивачем, як спадкоємця першої черги стадкування за законом після померлої ОСОБА_3, в управління спадкового майна, що вважається як прийняття ним спадщини.

Позивач, будучи у близьких родинних відносинах з спадкодавцем, вважається спадкоємцем першої черги спадкування за законом відносно всієї спадкової маси, й у суду є всі правові підстави для визнання за ним права власності на квартири.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За таких підстав позов уцілому є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 3 статті 88 ЦПК України.

Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» (а.с.13).

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 090 грн. 00 коп.

Ні підставі вищевикладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 15, 57, 60, 81, 88, 195-196, 208, 209, 213-215, 218, 174, 130, 222, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про визначення права власності на майно в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_2, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Стягнути з Київської міської ради на користь держави 6 090 (шість тисяч дев»яносто) грн. 00 (нуль) коп. - судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коренюк А.М.