Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Наталія Павлівна, про розірвання договору довічного утримання, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2015 року,

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору довічного утримання від 30 квітня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та

ОСОБА_6, остання зобов'язувалася надавати ОСОБА_4 довічне безоплатне користування належною йому квартирою та проживання в ній, харчування, ліки, догляд та необхідну допомогу до смерті, та щомісячне матеріальне забезпечення в розмірі 600 грн. Зазначала, що з кінця

2011 року відповідач фактично не виконувала умови договору, оскільки ОСОБА_4, користується грошовими коштами, які йому висилає із-за кордону позивач ОСОБА_5, харчується не повноцінно без врахування рекомендацій лікаря. Ураховуючи викладене, просили розірвати договір довічного утримання від 30 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 9 грудня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2015 року, позов задоволено.

Розірвано договір довічного (догляду) від 30 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Н.П. за №1065.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір суди прийшли до правильного правового висновку про задоволення позову, оскільки відповідач не виконувала умови договору довічного утримання, а саме не надавала ОСОБА_4 передбачене щомісячне матеріальне забезпечення у розмірі 600 грн, а відтак на вимогу останнього договір підлягав розірванню відповідно до вимог ст. 755 ЦК України.

Суд дав оцінку доказам, наданим сторонами, наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська