Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/8318/14-ц Головуючий у 1-й інст. Снігір В. М.
Категорія 9 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Григорусь Н.Й.,

Талько О.Б.,

при секретарі судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» про стягнення коштів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» до ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Вказаним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Демос-90» право власності на об'єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

У апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що є власником об'єкту незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, і, крім того, не був залучений судом першої інстанції до участі у розгляді даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 сторонами не оскаржується, тому його законність й обґрунтованість в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» та визнання за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має конституційне право на захист свого майнового права, яке оспорюється ОСОБА_3, і, який в свою чергу не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, оскільки він зроблений всупереч ст.213,214 ЦПК України без дотримання судом вимог щодо повного з'ясування обставин справи, обґрунтовування рішення належними доказами.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законними і обґрунтованим.

Відповідно до вимог закону обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що заявляючи в суді позов, Товариство з обмеженою відповідальністю «Демос-90» зазначало, зокрема, підставою позову статті 203,220,328,331,392,876 ЦК України та вказувало на те, що є власником об'єкту незавершеного будівництва, а ОСОБА_3 це право оспорюється, тому вважало доцільним підтвердити своє право власності судовим рішенням.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивача покладено обов'язок доведення обставин щодо належності спірного об'єкту незавершеного будівництва.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Демос-90» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог і зосередився лише на переліку статей ЦК України та прийшов до помилкового і передчасного висновку про наявність підстав для визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Демос-90» права власності.

Колегія суддів вважає, що свідоцтво про державну реєстрацію, довідка і технічний паспорт (а.с.24,33-35) є фотокопіями, завірені зацікавленою особою, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження позовних вимог.

Крім того, на спростування доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» апеляційна скарга та додані до неї матеріали свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» є комітентом за договором комісії №1/05/07 від 23.05.2007 року, є орендарем земельної ділянки в АДРЕСА_1 та власником об'єкту незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за цією ж адресою(а.с.56-94).

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» до ОСОБА_3 про визнання права власності - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді