АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/7158/14-ц
Номер провадження 22ц 791/397/2015 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Категорія 27 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця «09» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженко Г.В.,

за участі секретаря: Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Cуворовського районного суду міста Херсона від 20 червня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.08.2008 року в загальній сумі 62308,52 доларів США, що еквівалентно 726703,19 грн., яка складається з кредитної заборгованості у сумі 50893,06 доларів США, що еквівалентно 593564,89 грн., заборгованості по процентам у сумі 10437,83 доларів США, що еквівалентно 121736,23 грн., пені за прострочення сплати кредиту у сумі 115,16 доларів США, що еквівалентно 1343,10 грн. та пені за прострочення сплати процентів у сумі 862,47 долари США, що еквівалентно 10058,97 грн., посилаючись на невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту та поручительством відповідача ОСОБА_1 перед банком по зобов'язанням ОСОБА_2, які випливають з договору про надання споживчого кредиту.

Рішенням суду позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом у загальній сумі 62308,52 доларів США, що еквівалентно 726703,19 грн., в рахунок відшкодування заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.08.2008 року і по 1827 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволені позову про стягнення з ОСОБА_1 відмовити, в частині стягнення з ОСОБА_2 позов задовольнити частково, з врахуванням аудиторського висновку щодо реального розміру заборгованості по кредиту, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що Банком порушено строк для звернення до суду із вимогою до поручителів про стягнення заборгованості, тобто по закінченню визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України строку.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 13.08.2008 року був укладений в письмовому вигляді договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 53700,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13.08.2029 року. Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» свої зобов'язання за договором виконано, а ОСОБА_2 тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та має заборгованість за цим договором в загальній сумі 62308,52 доларів США, що еквівалентно 726703,19 грн., яка складається з кредитної заборгованості у сумі 50893,06 доларів США, що еквівалентно 593564,89 грн., заборгованості по процентам у сумі 10437,83 доларів США, що еквівалентно 121736,23 грн., пені за прострочення сплати кредиту у сумі 115,16 доларів США, що еквівалентно 1343,10 грн. та пені за прострочення сплати процентів у сумі 862,47 долари США, що еквівалентно 10058,97 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні.

Згідно договору поруки № 223208 від 13.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відповідати по зобов'язанням ОСОБА_2, які виникають з умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 13.08.2008 року, однак борг по вказаному договору про надання споживчого кредиту позивачу відповідачем не погашено до теперішнього часу. Відповідно до п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", є правонаступником усіх прав та обов'язків Банка, тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів АКІБ "УкрСиббанк" було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

Згідно ст.ст. 554, 559 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до умов договору, строк повернення позичальником вищезгаданого кредиту був визначений до 13.08.2029 року. З матеріалів справи вбачається, що в договорі поруки, укладеному між Банком та ОСОБА_1, вказаний строк закінчення поруки - 13 серпня 2029 року. ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з вимогою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 31 березня 2014 року, про дострокове погашення кредиту, чим встановив нові строки виконання зобов'язання. Позов про стягнення заборгованості за договором надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені Банк подав до суду 28.05.2014 року, тобто у межах строку права вимоги яка встановлена ст. 559 ЦК України. Посилання апелянта на припинення поруки у звязку зі спливом 6-місячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України є необґрунтованим з огляду на те, що на адресу Відповідачів направлено вимоги від 31.03.2014 р. та у подальшому у травні 2014 року предявлено позовну заяву. Апелянтом не зазначено з якої дати настав строк виконання основного зобовязання. З моменту направлення вимоги до моменту предявлення позову не сплило 6 місяців, тому доводи у цій частині апеляційної скарги є необґрунтованими.

В апеляції ОСОБА_1 посилається на те, що кошти по сплаті заборгованості сплачувались до 2013 року з наданням копій квитанцій. Але остання квитанція датована 30.11.2012 року, згідно якої погашення здійснено основного боргу у сумі 71,65 дол. США і відсотків у сумі 572,83 дол. США. Заборгованість, що заявлена до стягнення стосується платежів з 13.12.2012 року та частини платежів, строк сплати яких за графіком не настав.

Посилання апелянта щодо неналежності доказів погашення кредиту є не обґрунтованими, адже в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, який містить в собі суми та дати нарахування відсотків. З вказаного розрахунку можна встановити, в якому обсязі надано кошти, коли та в якій сумі виник борг у розрізі платежів. Апелянтом не надано доказів, які б спростували визначений розмір заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновками першої суду інстанції та зазначає, що вимоги позивача правильно задоволені судом. Позивачем належним чином підтверджено наявність заборгованості. Наданий в обґрунтування заборгованості розрахунок відповідачами не спростований, зокрема не надано документів, які б підтверджували часткове погашення заборгованості, заявленої до стягнення, що підтверджує неналежне виконання відповідачами своїх обовязків по сплаті платежів за кредитним договором.

Інших доводів, які вказують на порушення судом першої інстанції матеріального чи процесуального права при ухвалені рішення в апеляційній скарзі не наведено, тому немає жодних підстав для його скасування чи змінення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 20 червня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді