Справа № 361/1326/15-ц
Провадження № 2/361/1005/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки
У лютому 2015 року ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про захист прав споживачів» звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати недійсними кредитний договір від 25.06.2008 року № 263/П/60/2008-840 укладений між нею та ПАТ «КБ «Надра»; договір поруки укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» та договір іпотеки від 25.06.2008 року № 3973 укладений між нею та ПАТ КБ «Надра».
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.06.2008 року між нею та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит для придбання квартири у розмірі 160107 доларів США. З умов кредитного договору вбачається, що кошти надані в споживчих цілях, як наслідок оспорюваний кредитний договір є договором споживчого кредиту.
У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за належне виконання зобов'язань за кредитним договором.
25.06.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором вона передала у іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1.
Вважає, що кредитний договір укладений з грубим порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», «Про Національний банк України», «Про банки та банківську діяльність» Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, при цьому відповідач допустив нечесну підприємницьку практику, що виявилася у ненаданні їй інформації, щодо детального розпису сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача; графіку платежів у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом та інформації про покладення на неї валютних ризиків, що була необхідна їй для здійснення свідомого вибору кредитного продукту
Враховуючи наведені обставини, вважає, що кредитний договір у силу наведених вище обставин та похідні від нього правочини поруки та іпотеки мають бути визнані недійсними.
Представник позивача та одночасно представник третьої особи ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, пояснив, що під час оформлення кредиту позичальником не було у повному обсязі отримано інформацію про сукупну вартість кредиту, графіку погашення заборгованості та валютних ризиків.
Відповідач ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не направив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним, просить позов задовольнити.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника та представника третьої особи, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що 25.06.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 160107,66 доларів США у порядку та на умовах, визначених цим договором за програмою житло дітям.
Згідно із п. 1.2 цільове призначення кредиту - проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; витрати позичальника пов'язані з оформленням кредиту; оплата комісії за розрахунки.
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору у якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором можливих штрафних санкцій позичальник (майновий поручитель) укладає з банком договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.
У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25.06.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору.
25.06.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.
Відповідно до ч.2 ст.11 цього Закону перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч.4 в кредитному договорі повинно зазначатися - сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.
Положеннями п.п. 3.1, 3.4 розділу 3 Правил, надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року (далі - Правила), передбачено обов'язок банку в кредитному договорі або в додатку до нього зазначити: детальний розпис сукупної вартості кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним; вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку комісій (тарифів банку), що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, в тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.
Аналіз змісту кредитного договору від 25.06.2008 року свідчить про те, що всі пункти договору відповідають вимогам чинного законодавства.
Як вбачаться зі змісту оспорюваного кредитного договору позивачка своїм підписом, який міститься в розділі 9 кредитного договору, а також на кожній сторінці кредитного договору, підтвердила факт ознайомлення зі змістом договору, з умовами кредитування, за якими наданий кредит, та погодилася на його умови, що свідчить про те, що договір був укладений з урахуванням волевиявлення позивача; будь -яких застережень або заперечень при укладенні договору від позичальника не надходило.
Відповідно до положень, закріплених у ч.1, 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь - яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, жодних доказів, які б вказували та підтверджували несправедливі або такі, що вчиненні з використанням нечесної підприємницької практики умови оскаржуваного кредитного договору не надано, а судом не встановлено. Посилання позивача на вказані обставини жодним чином не мотивовані та не обґрунтовані.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З часу укладення кредитного договору 25.06.2008 року і до моменту пред'явлення банком вимог про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості, жодних спірних питань між сторонами не виникало. У рахунок виконання умов кредитного договору позивачка з 2008 по 2014 роки здійснювала погашення заборгованості, про що особисто зазначила у судовому засіданні та надала відповідні документи.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про недійсність оскаржуваних правочинів позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України суду надано не було.
Решта наведених позивачем доводів щодо недійсності спірних правочинів є необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу суду.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених законом, для визнання оспорюваних правочинів недійсними.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко