БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6863/15-ц
провадження № 2/361/3272/15
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

09 грудня 2015р. Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в місті Бровари в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям, -

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідачів 63616 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої залиттям його квартири, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди і 686,16 грн. на відшкодування судових витрат, мотивуючи тим, що 12.08.2015 р. через недбале ставлення до майна та неналежне користування водопровідною системою, з вини відповідачів були залиті водою коридор, спальня, вітальня та кухня в його квартирі та майно, яке там знаходилось в квартирі у даних приміщеннях, в результаті залиття відповідачі завдали шкоду його майну, у добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати шкоду. Моральна шкода полягає у переживаннях з приводу незручностей у користуванні залитим помешканням, втрату його естетичного вигляду, неможливості вести нормальний спосіб життя, схвильованості, втраті спокою і рівноваги, перебуванні у постійній нервовій напрузі та витрачанні часу на поновлення своїх прав і відновлення стану квартири та майна.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, повідомлені належним чином, двічі, завчасно, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Суд ухвалив справу розглянути заочно, відповідно до ст.224 ЦПК України.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та членам його сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Сім,я визначилась з того приводу, що витрати поніс і нестиме позивач, голова сім,ї.

З відповіді на запит КП Броварської міської ради «Броваритепловодоенергія» № 01-2845/1 від 09.12.2015 р., копії договору про надання комунальних послуг від 18.11.2013 р. № 45444, договору дарування від 01.10.2015р. встановлено, що станом на день затоплення квартири позивача, власниками квартири АДРЕСА_2 були ОСОБА_6 та ОСОБА_3. В період з 2013 р. по жовтень 2015 р. власником особового рахунку відповідно до договору був ОСОБА_6

Як вбачається з договору № 45444, 18.11.2013 р. між КП БМР «Броваритепловодоенергія» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, централізованого водопостачання і водововідведення та технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем.

З акту про залиття КП Броварської міської ради «Броваритепловодоенергія» від 12.08.2015 р. встановлено, що 12.08.2015 р. в результаті пориву труби холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 було затоплено квартиру № 42 в цьому ж будинку, а саме: у коридорі залито стіни площею 3,5 кв.м, теплу підлогу - площею 9,5 кв.м, стелю площею 3,5 кв.м, шафу та дверний пройом; у спальні залито стіни площею 12 кв.м, підлогу (ламінат) площею 12 кв.м, стелю площею 4,5 кв.м, набухла частина столу; у вітальні залито ковролін площею 16 кв.м, стелю площею 5 кв.м, стіни площею 11 кв.м; у кухні залито підвісну стелю площею 12 кв.м, теплу підлогу площею 12 кв.м.; на лоджії набухло підвіконня. Причиною залиття є порив шлангу на подачі холодної води до бачка унітазу в квартирі № 46.

27 серпня 2015 року ПП «Рембудсервіс» складено зведений кошторисний розрахунок вартості відновлюваних робіт у квартирі позивача, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту пошкоджених приміщень з урахуванням суми ПДВ становить 60034,00 грн., в тому числі ремонт вітальні 12646,00 грн., ремонт спальні -9396,00грн., ремонт коридору 12894 грн., ремонт кухні 13168 грн., кошторисний прибуток 1324 грн., кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій 601 грн., сума ПДВ 10006 грн.

Як зазначив позивач у позові, сума матеріального збитку по ремонту спальні складає більше, ніж визначено у акті відновлюваних робіт, оскільки спальню він відремонтував за власні кошти, у звязку з необхідністю своєчасного створення належних умов для навчання та проживання неповнолітнього сина на початку навчального року у школі. Вартість ремонтних робіт у спальні склала 12978,00 грн.

На підтвердження вартості відновлювальних робіт у спальні у сумі 12978 грн. позивачем надано квитанції за придбання будівельних товарів: квитанцію від 30.08.15 р. на суму 117 грн. за придбання піни будівельної; квитанцію від 17.08.2015 р. на суму 1007,60 грн. за придбання грунтівки, фарби елемент 3, свердла, шкурки, розподільної коробки, коробки поліамідної, мішків білих; квитанцію від 15.08.2015 р. на суму 473,85 грн. за придбання щиту, рамки, розподільних коробок та інших електропровідних елементів; квитанцію від 23.08.2015р. на суму 1517,55 грн. за придбання дверного полотна, коробки із шпону, шурупів, свердел; квитанцію на 341,78 грн. за придбання буру, куточка декоративного, пакету біорозкладного, клея, леза, шпателя; квитанцію від 25.08.2015 р. на суму 19,95 грн. за придбання дюбелів; квитанцію від 29.08.2015 р. на суму 612,80 грн. за придбання механізму міжкімнатного, завіси, ручки для дверей; квитанцію від 28.08.2015 р. на суму 834, 85 грн. за придбання розетки комп'ютерної, засобу для миття посуду, розетки без заземлення, розетки із заземленням, рамок; квитанцію від 29.08.2015 р. на суму 477,00 грн. за придбання наличників; квитанцію від 22.08.2015 р. на суму 152 грн., за придбання шпалер; квитанцію від 20.08.2015 р. на суму 123,90 за придбання коробок установочних; квитанцію від 22.08.2015 р. на суму 15,30 грн. за придбання скоб круглих; квитанцію від 24.08.2015 р. на суму 69,99 грн. за придбання набору бурів; квитанцію від 15.08.2015 р. на суму 4556,81 грн. за придбання підложки, лінолеуму, ламінату, деко стилю, фанери; квитанцію від 24.08.2015 р. на суму 100,80 грн.; товарний чек від 15.08.2015 р. на придбання шпалер та багету 2557,10грн.

Згідно ст. 319 ЦК України власнику належить право користування і володіння своєю власністю, власність зобов'язує, власник не може використовувати своє майно на шкоду правам інших осіб. Згідно ст. 322 ЦКУ тягар утримання свого майна покладено на власника.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

При встановлених обставинах слід вважати доведеним, що наданими доказами доведено, що заподіювачами шкоди майну позивача є власники квартири АДРЕСА_2, тобто відповідачі; вони ж є особами, відповідальними перед позивачем за шкоду, заподіяну внаслідок недбалого використання належного їм майна квартири, як власники квартири, і крім того- згідно встановленої причини залиття у акті, наведеному вище. Відповідачі у даній справі не довели відсутності своєї вини або відсутності підстав для звільнення їх від обовязку по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу, і не довели підстав для покладення на інших осіб обовязку по відшкодуванню шкоди позивачу, не довели вини й інших осіб.

Як встановлено зі зведеного кошторисного розрахунку вартості відновлюваних робіт квартири після її залиття, вартість відновного ремонту квартири позивача з урахуванням необхідних робіт і матеріалів склала 60034 грн.

Підстав не вірити даному доказу, вважати, що вартість ремонту в кошторисі завищена, нема. Доказів на спростування кошторису, а так само доказів на підтвердження меншого розміру шкоди відповідачі не представили. Судом даний кошторис приймається як доказ розміру завданої шкоди.

Разом з тим, при визначенні розміру майнової шкоди судом враховується те, що позивач до звернення до суду із даним позовом, був вимушений за власні кошти відремонтувати одну із затоплених кімнат спальню, вартість придбаних матеріалів без урахування витрат на роботу склала 12978 грн., дані витрати підтверджені чеками та позивач має право на їх відшкодування. При цьому суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд вважає можливим погодитись з позивачем у тому, що шкода підлягає відшкодуванню в розмірі, визначеному у зведеному кошторисному розрахунку вартості ремонту приміщень по всім пошкодженим приміщенням, за виключенням спальні, і крім того у розмірі дійсних витрат на ремонт спальні (відновлення пошкодженого приміщення), понесених позивачем, який вже виконав ремонт у цьому приміщенні і поніс дійсні витрати (збитки). Такий комплексний варіант відшкодування шкоди не суперечить вимогам закону, відповідає вимогам закону щодо повного відшкодування завданої шкоди. Жоден з наданих позивачем доказів відповідачами не оспорений і не спростований.

Розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно абзацу 3 частини 2 зазначеної статті моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оцінивши доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди, суд вважає доведеним, що в результаті залиття квартири, яка знаходилась у відремонтованому, якісному жилому стані, позивач зазнав певних душевних страждань і переживань у зв'язку з пошкодженням його майна, створенням побутових незручностей у його користуванні, повязаних з необхідністю заново робити ремонт, незручностей, повязаних з таким ремонтом, від втрати майном естетичного вигляду, необхідністю додаткового часу і зусиль на поновлення стану квартири і на захист прав.

Враховуючи встановлені обставини та виходячи з принципів розумності та справедливості, суд визначає заподіяну позивачу моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Таким чином, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню 63616 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також стягненню з відповідача підлягають судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.88 ЦПК України. Позивачем сплачено 1173,36 грн. Позов задоволено на 95,6 %. Тому відшкодуванню підлягають судові витрати 95,6%, що становить 1121, 73 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 319, 322, 1166, 1167, ЦК України, ст. ст. 88 , 213, 214, 218, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково;

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 63616 грн., на відшкодування моральної шкоди 3000 грн., всього стягнути 65616 грн. (шістдесят пять тисяч шістсот шістнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 560,86 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку кожен з них може подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання даної заяви.

Суддя Т.В. Селезньова