Справа № 604/299/15-ц
Провадження № 2/604/119/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.

при секретарі Ніздропі І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом, вказавши: вона проживала зі своїм покійним батьком ОСОБА_4 у м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області по проспекту Шевченка, 6. Батько у її користь склав заповіт на все майно, що належало йому на день смерті.

08.12.2014 р. позивач подала заяву до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що на день смерті батька за місцем його проживання була зареєстрована її сестра ОСОБА_2, якій на день смерті батька виповнилося 63 роки і вона таким чином мала право на обов'язкову частку у спадщині, як повнолітня непрацездатна дитина. Разом з тим, рішенням Підволочиського райсуду від 18.12.2013 р. ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування житлом по підставі непроживання за адресою м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області по проспекту Шевченка, 6, понад один рік, хоча до даного часу по ряду причин рішення до виконання не пред'явлено. Також позивач вказала, що батько був ветераном війни, інвалідом першої групи, потребував стороннього догляду. Цим доглядом, забезпеченням його ліками, продуктами, оформленням інвалідності, підтримкою його у важкому безпорадному стані протягом тривалих років займалася позивач, а відповідач, знаючи про ці обставини, жодного разу не надала батькові допомоги, хоча з 2008 року вона проживає у Італії.

Посилаючись на ст.1224 ЦК України, позивач просить суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 15.03.2014 р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. При цьому доповнила, що ОСОБА_2 не проживала у будинку батька, а проживала у будинку свого чоловіка по провулку Стецька у м.Скалаті, там же була прописана. У 2008 р. її мати померла, а батько тяжко захворів і сестра ОСОБА_2 (вона ж ОСОБА_4, вона ж Кімін) таємно взяла будинкову книгу і без відому батька у будинку прописалася, чим дуже був обурений батько. Того ж року відповідач поїхала до Італії, до м. Скалата приїхала у 2013 році, зупинилася у свого чоловіка, грошей батькові не давала.

Відповідач ОСОБА_2 в суд не з'явилася, на день подання позову була зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_1 і тому на підставі п.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Згідно ч.4 ст.169 і ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Третя особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в суд не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини:

ОСОБА_1 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2 являється донькою ОСОБА_4, який 15.03.2014 р. помер у віці 90-та років, тобто був особою похилого віку.

Своїм заповітом від 27.09.2010 р. ОСОБА_4 усе своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було заповів ОСОБА_1.

19.02.2015 р. приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо вказано заповіту, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3, 2701 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Подільської сільської ради після смерті ОСОБА_4 Підставою відмови вказано те, що на день відкриття спадщини до майна померлого ОСОБА_4, з ним була зареєстрована його дочка ОСОБА_2, якій було 63 роки і яка має право на обов'язкову частку у спадщині.

Позивачка у своєму позові щодо усунення відповідача від права на спадкування обов'язкової частки посилається на вимоги ст.1224 ЦК України, згідно якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі і на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині.

Оцінюючи твердження ОСОБА_1 щодо ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцеві, суд враховує наступне:

ОСОБА_4, окрім того що був особою похилого віку, являвся інвалідом 1-ї групи довічно, поранення отримано в боях при захисті Батьківщини.

У довідці №34 Скалатської комунальної райлікарні від 27.11.2012 р. вказано, що ОСОБА_4 хворіє рядом захворювань і згідно заключення ЛКК потребував стороннього догляду постійно.

Як випливає із довідки №6 Скалатської комунальної райлікарні, станом на 16.01.2014 р. ОСОБА_4 хворів хронічним бронхітом, стенокардією, гіпертонічною хворобою та іншими захворюваннями.

Свідок ОСОБА_5, яка надавала медичну допомогу ОСОБА_4 як медична сестра, повідомила: останні роки ОСОБА_4 був у тяжкому стані. Він потребував сторонньої допомоги аби підвестися з ліжка, сходити в туалет, сам не міг рухатися. Його необхідно було годувати, оскільки він мав хворобу Паркінсона. Весь час його доглядали спочатку донька ОСОБА_1 ОСОБА_5, а згодом і сам позивач. Відповідача у будинку вона не бачила ніколи.

Свідок ОСОБА_6 показала: при їх розмовах ОСОБА_4 часто згадував доньку ОСОБА_2, скучав за нею як за дитиною, шкодував що вона йому не дзвонить, не приходить.

Довідкою Скалатської міської ради №257 від 04.03.2015 р. підтверджено, що ОСОБА_1 похоронила свого батька ОСОБА_4, до дня його смерті проживала з ним, доглядала його.

Рішенням Підволочиського райсуду від 18.12.2013 р. вирішено визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №6 по проспекту Шевченка у м. Скалаті Підволочиського району. В обгрунтування рішення судом вказано, що у вказаному будинку проживає ОСОБА_4, а ОСОБА_2 не проживає більше одного року без поважних причин.

Вимогами ст.172 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти до них турботу та надавати їм допомогу.

Проаналізувавши наведені докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 через свій похилий вік, тяжку хворобу, потребував стороннього догляду, однак його донька ОСОБА_2 ухилилася від надання йому допомоги.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 особа, яка має право на обовязкову частку у спадщині, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК України.

На підставі наведеного у сукупності суд вважає, що твердження позивача і посилання її на застосування вимог ст.1224 ЦК України є підставними, а тому позов слід задовольнити.

На підставі ст. 172 Сімейного кодексу України, ст. 1224 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 14, 57, 60, 174, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 від права на спадкування обов'язкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого 15 березня 2014 року.

Повний текст рішення виготовлений 30 квітня 2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя І.О. Кузьменко