Справа № 500/1741/15-ц
Провадження № 2/500/1520/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно запису в господарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою № 24 від 15.01.2015 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.12.2008 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 25.01.2007 року секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Просенюк К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_3 заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право - ОСОБА_2.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39982333 від 25.03.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_3 від 25.01.2007 року, зареєстрований за № 22 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

03.06.2011 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від обов'язкової частки у спадщині та від одержання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя від ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39982324 від 25.03.2015 року, наданим Ізмаїльською держаною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 749/02-14 від 25.03.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на спадковий будинок на ім'я ОСОБА_3, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 02.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, посвідченого 25.01.2007 року секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Просенюк К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 21, ОСОБА_4 заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме право - ОСОБА_2.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39982380 від 25.03.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 25.01.2007 року, зареєстрований за № 21 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39982374 від 25.03.2015 року, наданим Ізмаїльською держаною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 750/02-14 від 25.03.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на спадковий будинок на ім'я ОСОБА_4, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар