Справа № 683/759/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

при секретарі Крупській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою і просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який був чоловіком позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить 1/2 частки квартири, що АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 січня 1998 року. Позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном померлого ОСОБА_2 Однак, оформити своє спадкове право на 1/2 частки вказаної квартири вона не може, оскільки ОСОБА_2 на день своєї смерті ніде не був зареєстрований, що унеможливлює встановити місце відкриття спадщини. Також, перешкодою в оформленні спадкового права позивачки є відсутність документального підтвердження про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті її чоловіка.

Позивачка звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач направив заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника при вирішенні справи покладається на думку суду.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Крім того, згідно ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який був чоловіком позивачки. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина в склад якої входить 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном померлого ОСОБА_2, що підтверджується наявністю у позивачки правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження від 17.12.1997 року № 3600, технічного паспорта на АДРЕСА_1, та реєстрацією місця проживанні ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Крім того встановлено, що згідно листа-відмови Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 17.03.2015 року № 1048/01-16 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 оскільки на день своєї смерті померлий ніде не був зареєстрований, що унеможливлює встановити місце відкриття спадщини, а також через відсутність документального підтвердження прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті її чоловіка.

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а також те, що за ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя