РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/348/15-ц

Провадження № 2/700/189/15

09 червня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.

за участю секретаря Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач вказав, що 02 грудня 2010 року в с.Писарівка Лисянського району помер його батько ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.1 Травня, буд.2 в с.Писарівка Лисянського району Черкаської області, земельної ділянкиплощею 3,00 га. згідно державного акту на право власності серії І-ЧР №026893, виданого 28.01.2002 року на підставі рішення Писарівської сільської ради від 26.06.2001 року за №69 на імя ОСОБА_2 та земельної ділянки площею 1,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державним актом на право власності серії І-ЧР №030402, виданого 28.03.2002 року на підставі рішення Писарівської сільської ради від 30.01.2002 року за №17-4 на імя ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, де все своє майно заповідав позивачу та сестрам позивача, а саме ОСОБА_3, яка в свою чергу, прийняла за заповітом житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою вул.1 Травня, буд.№2 в с.Писарівка Лисянського району та ОСОБА_4, яка прийняла за заповітом земельну ділянку площею 3,00 га. За заповітом земельна ділянка площею 1,84 га. згідно державного акту на право власності серії І-ЧР №030402, виданого 28.03.2002 року була заповідана позивачу. На даний час постало питання оформлення документів на спадкове майно і він, як спадкоємець за заповітом, звернувся із заявою до Лисянської нотаріальної контори про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧР №030402, оскільки він був визнаний недійсним у звязку із втратою, про що свідчить повідомлення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» №12 (1355) від 21.03.2015 року. Зважаючи на такі обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька.

Позивач у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, про що вказав в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі і не заперечує проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього ж кодексу, до складу спадщини входять всі права та обовязки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, у разі прийняття спадщини, до складу якої належить нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину та подати правовстановлюючі документи на спадкову масу.

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса від 07.03.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, але позбавлений можливості оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, то за ним необхідно визнати право власності на земельну ділянку площею 1,84 га. згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №030402, виданого 28.03.2002 року, що належить ОСОБА_2, який помер 02.12.2010 року.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 1222, 1223, 1225, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,84 га., що розташована на території Писарівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №030402, виданого на підставі рішення Писарівської сільської ради від 30.01.2002 року №17-4, на імя ОСОБА_2, який помер 02 грудня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бесараб