У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

14 серпня 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14 вересня 2008 року між банком та відповідачем укладено договір № Ск-564-000622/8-2008, відповідно до умов якого остання отримала споживчий кредит у розмірі 21 818 грн зі сплатою 7 % річних за користування кредитним коштами терміном до 14 серпня 2010 року. Оскільки позичальник взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала виникла заборгованість, яка станом на 14 серпня 2013 року становить 887 552 грн 82 коп., з якої: 20 905 грн 21 коп. - заборгованість за кредитом, 2 841 грн 28 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 13 876 грн 31 коп. - прострочена заборгованість плати за кредитом, 3 % річних - 4 340 грн 66 коп. та 845 589 грн 37 коп. - пеня, яку банк просив стягнути на його користь з ОСОБА_4

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 14 серпня 2008 року № Ск-564-000622/8-2008 у розмірі 887 552 грн 82 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 14 серпня 2008 року № Ск-564-000622/8-2008 у розмірі 5 026 грн 08 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 1 026 грн 78 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 125 грн 01 коп., заборгованість плати за кредитом - 1 156 грн 36 коп., 3 % річних - 204 грн 89 коп. та пені - 2 513 грн 04 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 т. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України правильно виходив із того, що порядок сплати за спірним кредитним договором визначений частинами (щомісячними платежами), у зв'язку з чим позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Оскільки ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом лише у серпні 2013 року, тобто з пропущенням строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, та не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.М. КоротунО.В. Ступак