Справа № 646/2896/15-ц
№ провадження 2/646/903/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Васильєвої О.О.,

при секретарі Міщенко О.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором фінансового лізингу №HAL2AX від 18.08.2011 року в розмірі 22356,13 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що між позивачем та відповідачем 18.08.2011 року був укладений договір фінансового лізингу №HAL2AX, згідно якого позивач надав відповідачу у платне користування автомобіль марки "Lifan", модель "620", рік випуску: 2011, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: LLV2A3A27B0220052, реєстраційний номер: АЕ 0761 ЕР, а відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язанні з виконанням договору лізингу, у строк та у розміри встановленні у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого 16.11.2012 року повернула предмет лізингу - автомобіль, позивачу.

У звязку з невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати сум за договором фінансового лізингу, утворилася заборгованість, яка станом на 02.02.2015 рік становила: заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 6449,17 грн., заборгованість за проведення моніторингу предмету лізингу 3638,35 грн., заборгованість з пені 10965,94 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина), 1052, 67 грн. штраф (процента складова), а всього 22356,13 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору про фінансового лізингу №HAL2AX від 18.08.2011 року ПАТ КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_2 у платне користування автомобіль марки "Lifan", модель "620", рік випуску: 2011, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: LLV2A3A27B0220052, реєстраційний номер: АЕ 0761 ЕР, а відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язанні з виконанням договору лізингу, у строк та у розміри встановленим цим договором, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язанні з виконанням договору лізингу, у строк та у розміри встановленні у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події Дефолту, лізингодавець надає лізингодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою вказаною у повідомленні про дефолт.

В зв'язку з чим, згідно акту повернення предмета лізингу від 16.11.2012 року, відповідач повернув предмет лізингу - автомобіль, позивачу.

У звязку з невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати сум за договором фінансового лізингу, утворилася заборгованість, яка станом на 02.02.2015 рік становила: заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 6449,17 грн., заборгованість за проведення моніторингу предмету лізингу 3638,35 грн., заборгованість з пені 10965,94 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина), 1052, 67 грн. штраф (процента складова), а всього 22356,13 грн.

Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду немає.

Пунктом 2.8.4.8.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1 "Визначення термінів та тлумачення" означає, залежно від контексту, грошові зобов'язання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема спата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обовязку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобовязань боржником.

Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настання самого факту порушення зобовязання.

Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 вказаного Закону, лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Відповідач, яка належним чином повідомлялась про час та дату розгляду справи та була обізнана про наявність справи в суді, в судове засідання не зявилась та не надала суду доказів, які спростовують її зобов'язання за укладеним договором і розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов, таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_2 повинно бути стягнуто суму заборгованості за договором фінансового лізингу обладнання, яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, заборгованості за проведення моніторингу предмету лізингу, пені та штрафу, а всього 22356,13 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 251, 252, 526, 527, 530, 549, 610,611, 616, 625, 806 809 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" (, МФО 305299, рах. №3111) заборгованість за договором фінансового лізингу №HAL2AX від 18.08.2011 року в розмірі 22356,13 грн. ( двадцять дві тисячі триста пятдесят шість гривень тринадцять копійок), яка складається з: заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу 6449,17 грн., заборгованості за проведення моніторингу предмету лізингу 3638,35 грн., заборгованості з пені 10965,94 грн., 250 грн. штрафу (фіксована частина), 1052, 67 грн. штрафу (процента складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" (, МФО 305299, рах. №3111) судові витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Васильєва О.О.