справа № 666/6593/15-ц
провадження № 2-з/666/140/15
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

21.12.15 року суддя Дніпровського районного суду міста Херсона Єпішин Ю.М. розглянувши заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою від 21.12.2015 року відкрито провадження по справі.

На адресу суду від ОСОБА_1, надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову - підлягає поверненню заявникові разом із сплаченим ним судовим збором за подачу такої заяви у розмірі 243 грн. 60 коп. (номер чека 4807 від 02.12.2015 року), виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не надано жодних документів та доказів, що підтверджують наявність будь-якого майна у відповідача, а також не зазначено обґрунтувань щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. Посилання заявника про намір відповідача ОСОБА_2 здійснити відчуження належного їй майна з метою ухилення від виконання в подальшому судового рішення не підтверджуються наданими до суду матеріалами, і не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Зазначені обставини унеможливлюють вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову за наявними матеріалами, що обумовлює необхідність повернення вказаних матеріалів в частині вжиття заходів забезпечення позову разом із заявою позивачу, враховуючи п. 8 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якого суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

При цьому суд бере до уваги принцип непорушності права власності особи, який визначено нормами статті 321 ЦК України.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. На даний час такий порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», відповідно до якого сплачена та повернута відповідно до ухвали суду сума судового збору повертається органами Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 6 даного Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній; судове рішення про стягнення коштів (ухвала суду про повернення судового збору); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 151-153, 209, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики - повернути заявнику.

Судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп, (номер чека 4807 від 02.12.2015 року), який було сплачено ОСОБА_1 на реквізити: отримувач коштів: УК у м. Херсоні/Дніпровський р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959779; банк отримувача: ГУДКСУ у Херсонській області; код банку отримувача (МФО): 852010; рахунок отримувача: 0003; код класифікації доходів бюджету: 22030001; повернути позивачу.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою про забезпечення позову до суду, за умовами, що перестане існувати обставини, які стали підставою для повернення цієї заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали через Дніпровський районний суд м. Херсона.

Суддя Ю.М.Єпішин