Ухвала

іменем україни

26 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року,

в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спадковим, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Одночасно заявником ставиться питання про поновлення строку на оскарження вказаних судових рішень, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Заява ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суди вірно виходили з того, що спірна квартира вибула з володіння спадкодавця до її смерті, оскільки була передана в дар відповідачці за життя спадкодавця, згідно нотаріально посвідченого договору дарування, а тому не може вважатись спадковим майном.

За таких обставин, суди вірно дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст.. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року, в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спадковим, визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І. Євтушенко