Справа № 163/2985/15-ц
Провадження № 2/163/397/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль 17 грудня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого -судді Мосієвича І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Римачівської сільської ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

встановив:

У суд з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності за законом на спадкове нерухоме майно, а саме, житловий будинок А-1, прибудова -а, літня кухня Б-1, сарай В -1, вбиральня - У, колодязь- К, огророжа-1, згідно даних технічного паспорта, яке знаходяться в АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишилось спадкове нерухоме майно яке вона успадкувала за законом, так як постійно проживала разом з спадкодавцем, однак, вона, як спадкоємець, не може отримати свідоцтво про право на вказану спадщину за законом, через відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна, а тому звертається до суду для захисту свого права.

В судове засідання сторони не з'явилися, та від останніх надійшли відповідно заяви про розгляд справи у їх відсутності, в тому числі від представника Римачівської сільської ради, проте, що позов ОСОБА_1 визнають повністю.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено наступне.

Свідоцтвом про смерть від серії НОМЕР_1 від 05.10.2000 року, стверджено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 29.01.1972 вбачається, що чоловіком позивачки був спадкодавець - ОСОБА_2

Відповідно довідки від 29.01.2015 року № 104 на день смерті ОСОБА_2 в будинку в АДРЕСА_1 була зареєстрована і проживала ОСОБА_1.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2015 року № 207/02-14, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями, які знаходиться за адресою АДРЕСА_1

З паспорта серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1, яка народилася в селі Пулемець Любомльського району Волинської області зареєстрована в АДРЕСА_1.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна, котре знаходиться в с. Бережці по АДРЕСА_1 вищевказаному чинному законодавству і рішенням комісії рекомендовано ОСОБА_1 узаконити вказане спадкове нерухоме майно.

Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (редакції 2003 року) визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 525 ЦК УРСР (ред. 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавці, а при оголошені його померлим - День, зазначений у ст. 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних долях діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі померлого). До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 130, 174 ЦПК України, на підставі ст. ст. 527, 548, 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року),ст.1297 ЦК України суд, -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку успадкування за законом на нерухоме майно, а саме, житловий будинок А-1, прибудова -а, літня кухня Б-1, сарай В-1, вбиральня - У, колодязь- К, огророжа-1, згідно даних технічного паспорта, яке знаходяться в селі Бережці, по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а уразі якщо рішення було постановлено без участі осіб, які його оскаржують, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: суддя І.В.Мосієвич