АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Мальцев Д.О.
№ 22-ц/796/7802/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Української Православної Церкви Парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року в справі за позовом Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про заборону вчиняти будь-які дії, які можуть перешкоджати здійснювати право забудови земельної ділянки, наданої для будівництва, експлуатації та обслуговування храму,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про заборону вчиняти будь-які дії, які можуть перешкоджати здійснювати право забудови земельної ділянки, наданої для будівництва, експлуатації та обслуговування храму.

В апеляційній скарзі Українська Православна Церква Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність позовних вимог, оскільки суд не надав належної оцінки показам допитаних у судовому засіданні свідків та не дослідив у повній мірі наявні в матеріалах справи фото та відеозаписів.

В апеляційній інстанції представник Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м.Києвапідтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника апелянта та представника відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2005 року №373/2948 затверджено проект відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на перетині вулиць О.Гончара та Б.Хмельницького у Шевченківському районі м. Києва та передано релігійній громаді, за умови виконання п. 5 цього рішення, у довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,11 га за рахунок земель, не наданих у власність чи користування. Рішення на даний час не скасоване і є чинним.

23 січня 2006 року Управлінням Держархбудконтролю релігійній громаді Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м.Києва видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 1812-Шв/С зі строком дії до 23 січня 2007 року. В подальшому такий же дозвіл видано 06 березня 2009 року зі строком дії до 06 березня 2010 року (а. с. 13-14, т. 1).

02 вересня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт по будівництву храму на перетині вул. О.Гончара та Б.Хмельницького (а. с. 18-19, т. 1).

У грудні 2013 року Українська Православна Церква Парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м.Києва звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про заборону вчиняти будь-які дії, які можуть перешкоджати здійснювати право забудови земельної ділянки, наданої для будівництва, експлуатації та обслуговування храму.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачі чинять перешкоди в будівництві релігійної споруди на земельній ділянці на перетині вул. О.Гончара та Б.Хмельницького, яка надана їй на підставі рішення Київської міської ради від 21 квітня 2005 року № 373/2948. Позивач має відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт та має намір розпочати будівництво храму у найближчий час. Зважаючи на попередню систематичну та незаконну діяльність з перешкоджання будівництву храму, у разі відновлення будівництва існує висока імовірність повторного перешкоджання в будівництві з боку відповідачів.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно

Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Норми ст. ст. 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Зазначений спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливого порушення, яке на момент подання позову відсутнє, але при цьому у власника є всі підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призведуть до порушень його права.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, звертаючись до суду з вимогами про заборону відповідачам вчиняти будь-які дії, які можуть перешкоджати здійснювати право забудови земельної ділянки, наданої для будівництва, експлуатації та обслуговування храму на перетині вул. О.Гончара та Б.Хмельницького, позивачем не було надано належних доказів на підтвердження чинення відповідачами перешкод у здійсненні такого права, встановлення наметового містечка на території будівництва, перекриття руху транспорту на прилеглих вулицях, перекриття заїзду на будівельний майданчик, які б давали підстави вважати, що дії відповідачів неминуче призведуть до порушень права позивача у майбутньому.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Української Православної Церкви Парафії храму на честі Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м. Києва.

Суд обґрунтовано відхилив посилання позивача на надані фотографії, оскільки вони не дозволяють ідентифікувати місце події та осіб, дії яких на думку позивача порушують його право на забудову. Суд також обґрунтовано відхилив покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, які підтвердити факт чинення перешкод у заїзді техніки на будівельний майданчик, оскільки вказані свідки змогли вказати хто саме чинив перешкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Української Православної Церкви Парафії храму на честь Рівноапостольного Великого князя Володимира у Шевченківському районі м.Києва відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді