АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа № 644/459/15. Головуючий І інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц-/790/4599/15. Суддя-доповідач:- ОСОБА_2
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року по справі за ОСОБА_7 до ОСОБА_8, 3 - особа: ОСОБА_6 - про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року задоволено заяву представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 про забезпечення позову.

Накладено арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8, 3-особа: ОСОБА_6, в якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між нею та відповідачкою, посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської держаної нотаріальної контори 10 травня 2012 року за р. №5-1284, посилаючись на те, що вказаний договір укладено нею внаслідок помилки ( а. с.1-3, 51).

При розгляді справи представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 посилаючись на те, що відповідачка до розгляду спору по суті може розпорядитися спірною квартирою, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову (а. с.85).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року заяву задоволено. Накладено арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 ( а. с.87).

Зважаючи на те, що між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_8, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської держаної нотаріальної контори 10 травня 2012 року за р. №5-1284, та до вирішення даного спору судом позивачка ОСОБА_8 може розпорядитися належною їй квартирою, що зробить неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність забезпечення позову.

Обрані судом виду забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачкою вимогами та носять тимчасовий характер.

Доводи апеляційної скарги 3 - особи: ОСОБА_6 про те, що при постановленні ухвали судом не враховано, що 27 січня 2015 року він та ОСОБА_8 уклали договір позики грошей у розмірі 595 000 грн. та договір іпотеки нерухомого майна, за умовами якого ОСОБА_8 передала йому у іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Наявність договору іпотеки укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, само по собі не є підставою для відмови у забезпеченні позову у даній справі, оскільки ОСОБА_7 оспорюється у судовому порядку правомірність набуття права власності на спірну квартиру ОСОБА_8 за договором дарування.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4.ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: