Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Маляренка А.В.,

Нагорняка В.А., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою судді Кіровоградського районного суду від 28 лютого 2013 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн, які він сплатив 01 березня 2013 року.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі закрито.

Посилаючись на те, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності він зазнав моральних страждань, поніс витрати на сплату штрафу та 99 грн 64 коп. на поштові відправлення, просив на підставі ст. ст. 56, 62 Конституції України, Закону України Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» стягнути з відповідача на його користь 779 грн 64 коп. на відшкодування майнової шкоди та 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11 червня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди та ухвалено нове рішення. Стягнуто із Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 300 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що постановою судді Кіровоградського районного суду від 28 лютого 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (тут і далі у редакції, чинній на момент завдання шкоди) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові зокрема внаслідок: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

За ст. 2 цього Закону право на відшкодування шкоди у таких випадках виникає у разі закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу як адміністративного стягнення.

За ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган

провадив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо справу закрито судом при розгляді її в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись із скаргою до відповідного прокурора.

За ч. ч. 5, 6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обставини про те, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, свідчать про незаконність стягнення із ОСОБА_3 штрафу за постановою Кіровоградського районного суду від 28 лютого 2013 року та становлять підставу для відшкодування завданої йому у зв'язку з цим моральної шкоди, що враховано судом апеляційної інстанції.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди (у тому числі моральної) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Апеляційний суд стягнув суму відшкодування моральної шкоди із Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку, тобто списання Казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не шляхом стягнення коштів із Державної казначейської служби України як юридичної особи публічного права. Тому доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваного судового рішення у частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди відсутні, а тому в цій частині судове рішення залишається без змін відповідно до ст. 337 ЦПК України.

Доводів на скасування рішення апеляційного суду у частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову у позові про відшкодування майнової шкоди у касаційній скарзі не наведено, підстав для виходу за межі касаційної скарги немає, а тому судове рішення залишається без змін у повному обсязі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Д.О. Остапчук