У х в а л а

4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів Охрімчук Л.І.,

Григор'євої Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву комунального підприємства «Жилкомсервіс» про перегляд Верховним Судом України ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у справі за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року, у прийнятті заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу КП «Жилкомсервіс» відхилено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року залишено без змін.

18 травня 2015 року КП «Жилкомсервіс» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду судового рішення суду касаційної інстанції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року і 26 лютого 2014 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказану норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 21 січня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновками судів про те, що вимоги про стягнення заборгованості пред'явлені позивачем з пропуском строку позовної давності, а тому вбачається спір про право.

Разом з тим у відповідних судових рішеннях, наданих заявником для порівняння, містяться висновки про скасування судових рішень судів першої інстанції, постановлених з порушенням вимог, передбачених статтями 96, 100 ЦПК України.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс» про перегляд Верховним Судом України ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Л.І. Григор'єва

Ю.Л. Сенін