Провадження №2/521/5664/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суд м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,посилаючись на наступні обставини.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.02.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 грн. щомісяця починаючи з 09.12.2008 року по 20.12.2018 року. На даний час дитина ОСОБА_3 хворіє, йому постійно потрібно звертатися до лікарів та проходити курс лікування з придбанням ліків, окулярів, отриманням медичних процедур. Позивачка не має можливості самостійно, отримуючи аліменти у розмірі 350 грн. лікувати дитину, купляти продукти харчування, одяг, шкільне приладдя та оплачувати комунальні послуги. Оскільки батько дитини не надає ніякої допомоги окрім аліментів, які на теперішній час не відповідають рівню життя та можливості лікувати і утримувати хворого сина, вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з» явився, належним чином повідомлявся.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволені вимог позивача , з наступних підстав.

30.06.2009 року відповідач звільнився з ТОВ Радуга N посади монтажника з тих пір він не має постійного місця роботи, дохід його мінливий, у звязку з чим у нього зараз скрутне матеріальне становище

Згідно трудової книжці БТ-ІІ № 4076034, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнений з відповідно до наказу №8-к від 30.06.2009 р.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Так судом достовірно встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження І ЖД № 329074 від 17 січня 2000 року.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.02.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 грн. щомісяця починаючи з 09.12.2008 року по 20.12.2018 року.

Згідно з довідкою ЖКС «Черьомушки» Одеської міської ради і № 1061 від 31.08.2015 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: м.Одеса, пров.ІнтернаціональнийАДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає захворюваннями хребта , що підтверджується листом диспансерного огляду лікаря у 2015 році та рентгенографією від 27.07.2015 року.

Згідно трудової книжці БТ-ІІ № 4076034, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнений з ТОВ Радуга N відповідно до наказу №8-к від 30.06.2009 року.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено у ст. 194 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки, що збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки вони суперечать п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім цього суд не приймає до уваги твердження позивачки, що захворювання дитини також є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки така підстава відсутня у ст. 194 СК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що після стягнення з ОСОБА_2 аліментів відповідач був звільнений з постійного місця роботи та перебуває у скрутному матеріальному становище постійного місця роботи він не має, тому суд приходить до висновку, що його матеріальний стан не покращився, а навпаки погіршився, оскільки відповідач втратив постійну роботу зараз має мінливий дохід та перебуває у скрутному матеріальному становище.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження обставин, які відповідно до вимог ст. 194 СК України є підставою для зменшення або збільшення (зміни) розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, не встановлено таких підстав і судом під час судового засідання.

На підставі наведеного суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ