Справа №175/3225/14
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2015 pоку Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Головне управління міграційної служби України у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користування власністю шляхом вселення у квартиру та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, треті особи - Головне управління міграційної служби України у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користування власністю шляхом вселення у квартиру та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивачка та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення у квартиру; визнати ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2014 року народження такими, що втратили право користування на проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти визнання ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2014 року народження такими, що втратили право користування на проживання у квартирі АДРЕСА_1, оскільки відповідачка та неповнолітні діти фактично проживають у спірній квартирі.

Представник Головного управління міграційної служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив.

Представник Служби у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності.

Суд вислухавши у судовому засіданні думку сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи дійшов до наступного.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України).

Так, заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2011 року, ухваленого по цивільній справі №2-532/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення з квартири, що набрало законної сили 13 грудня 2012 року, встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено факт протиправного перешкоджання позивачці зі сторони відповідачки у користуванні квартирою АДРЕСА_1, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Згідно рішення суду від 13 грудня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виселення з квартири відмовлено.

Так, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Таким чином, уточнені позовні вимоги позивачки у частині усунення перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення у квартиру знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї (ст. 64 ЖК України).

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка не є членом сім'ї наймача приміщення, але продовжує проживати у займаному приміщенні, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні.

Крім того, згідно ату обстеження умов проживання від 07 травня 2015 року, у ході обстеження умов проживання неповнолітніх дітей у квартирі АДРЕСА_1 встановлено, що для дітей створені необхідні умови для проживання, наявні іграшки та одяг відповідно до віку дітей.

За таких обставин, уточнені позовні вимоги у частині визнання ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2014 року народження такими, що втратили право користування на проживання у квартирі АДРЕСА_1, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 64, 72 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173, 174, 213, 214, 223, 224, 225, 226, 257 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Головне управління міграційної служби України у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користування власністю шляхом вселення у квартиру та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення у квартиру.

У задоволенні уточнених позовних вимог у частині визнання ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2014 року народження такими, що втратили право користування на проживання у квартирі АДРЕСА_1, - відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою при подачі позову судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов