справа № 263/3719/15-ц
провадження № 2/263/1450/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

11 червня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Васильченко О.Г. при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за час затримки виплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за серпень-грудень 2014 року у розмірі 86 745 грн. 93 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку за січень-березень 2015 року у розмірі 37 476 грн. 81 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 02.09.1993 року він працював в ПрАТ «Азовелектросталь», з 01.12.2014 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, при цьому роботодавець при звільненні не провів повний розрахунок з позивачем.

Позивач та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні не були присутніми, від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог і розгляд справи без їх участі. Також не заперечували проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.09.1993 року працював в ПрАТ «Азовелектросталь», з 01.12.2014 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням відповідно до наказу №82.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернув увагу судів на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП України та інших актів законодавства України.

Згідно зі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно розрахункових листів ПрАТ «Азовелектросталь» заборгованість по заробітній платі позивача , за вересень 2014 р. - 6192,52 грн., за жовтень 2014 р. - 13067,69 грн., за листопад 2014 р. - 12512,12 грн., за грудень 2014 р. - 39851,91 грн., а всього - 71624,24 грн. з урахуванням вже утриманих з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів.

З огляду на викладене суд вважає, що оскільки відповідачем була нарахована, але вчасно не виплачена заробітна плата, то вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи із змісту наведених норм, право працівника на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплати підприємством звільненому працівникові усіх сум, що йому належать, як компенсація порушеного права на своєчасне отримання винагороди за працю при звільненні, знаходиться у залежності від вини підприємства.

На виконання положень частини другої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, застосовуючи положення статті 117 КЗпП України, суд враховує висновки Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 03 липня 2013 року по справі №6-64цс13, зокрема: відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Таким чином, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 25579 грн. 41 коп. за період з січня 2015 року по березень 2015 року.

Зважаючи на те, що позивач на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в силу положень частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 972,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,11,58-61,88,209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за час затримки виплати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (, ІПН 25) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заробітну плату у розмірі 71624 грн.24 коп., заборгованість за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 25 579 грн. 41 коп., всього стягнути 97 203 грн.65 коп. /дев`яносто сім тисяч двісті три гривні шістдесят п'ять копійок/.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір у розмірі 972 грн. 03 коп.

Заява про перегляд судового рішення може бути подана протягом 10 днів з дня утримання копії. Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня оголошення.

Суддя Васильченко О.Г.