ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/88/15-ц
Провадження № 2-п/210/35/15
У Х В А Л А

іменем України

"10" червня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.

за участю секретаря Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у розгляді заяви: представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву Публічного акціонерного товариства Криворіжінстудстрбуд про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 18 травня 2015 року постановлено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Криворіжінстудстрбуд про відшкодування моральної шкоди. Позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ Криворіжінстудстрбуд () на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) грн.; стягнуто з ПАТ Криворіжінстудстрбуд () на користь держави судовий збір у розмірі 300,00 (триста) грн.; в решті позову відмовлено.

Відповідачем у справі Публічним акціонерним товариством Криворіжінстудстрбуд () 26.05.2015 року подано заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення, в якій відповідач просить скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування заяви зазначається, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що відповідач був повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, однак з обєктивних причин не мав змоги забезпечити явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. Крім того, рішення суду прийнято лише на підставі доказів позивача, що призвело до ухвалення рішення, яке не ґрунтується на законі.

Позивач ОСОБА_3 до суду не з»явився, надав клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності. Проти задоволення заяви заперечує, оскільки відповідач був обізнаний про перебування в провадженні суду справи про відшкодування моральної шкоди, та заява не містить належних та допустимих доказів, які покладаються в основу заперечень проти позову.

Представник відповідача наполягав на задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки на підприємстві він є єдиним представником, не мав змоги прибути до суду у звязку з одноденним відрядженням, а розмір моральної шкоди, присуджений ОСОБА_3 є на його думку завищеним, та має бути зменшеним.

Суд, вислухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ПК України заочне рішення підлягає скасовуванню, якщо судом буде встановлено що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проведення заочного розгляду справи можливе разі наявності умов, визначених у ст. 224 ЦПК України, а саме: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи. Ще однією умовою скасування заочне рішення є докази, на які посилається відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач двічі та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 30, 32).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичнихчи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказівсторінта інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності, а у відповідності до ст. 27, 31 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання до суду клопотань, доказів, заперечень, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримував виклики до суду 03 лютого 2015 року (у судове засідання, призначене на 24.03.2015 року) та 23.04.2015 року (у судове засідання, призначене на 18 травня 2015 року), про що свідчать розписки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 30, 32).

Разом з тим, жодних заперечень на позов, клопотань про відкладення розгляду справи від сторони відповідача у період з 04 лютого 2015 року по 18 травня 2015 року не надходило.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що позивач працював на підприємстві Відповідача ПАТ Криворіжіндустрбуд на посаді водія з 01.10.2010 року, та в подальшому звільнений за станом здоровя 26.02.2013 року /а.с. 6/.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд врахував, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, про що складено відповідний акт за формою Н-1 від 13.11.2012р. /а.с.9/., а згідно з актом розслідування нещасного випадку від 12.11.2012р. (акт за формою Н-5), встановлено, що нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, винними в нещасному випадку визнано ОСОБА_4 - начальника дільниці ПМК Автодизель ПАТ Криворіжіндустрбуд ( п.6) /а.с.13/.

Задовольняючи позов частково, суд керувався ст. 43 Конституції України, ст.ст. 237-1 КЗпП України, ч. 2 ст. 153 КЗпП України, ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України, та виходив з того, що моральна шкода, завдана трудовим каліцтвом особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується такій особі, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи. Судом встановлено, що трудове каліцтво позивача настало під час роботи на підприємстві відповідача, протягом робочого часу, під час використання джерела підвищеної небезпеки - КрАЗ 6510 держ. № АЕ 1057АМ.

Визначаючи розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховував, що згідно з виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 13.03.2014 року серії АБ № 0005575, довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0254063 позивачу ОСОБА_3 повторно встановлено втрату професійної працездатності 30 % з 01.03.2014р. безстроково, а також третя група інвалідності - безстроково /а.с. 20, 21/.

З урахуванням викладеного, оскільки трудове каліцтво ОСОБА_3 настала від взаємодії з джерелом підвищеної небезпеки, під час виконання трудових обов"язків перед підприємством-відповідача на посаді водія КрАЗ 6510 держ. № АЕ 1057АМ на дільниці ПМК Автодизель ПАТ "Криворіжіндустрбуд", експлуатація якого створила підвищену небезпеку , саме відповідач має нести відповідальність за завдану шкоду.

Як на підставу для перегляду заочного рішення, відповідач посилається на те, що судом не враховано докази відповідача, які можуть вплинути на ухвалення іншого рішення у справі.

Однак, в порушення ст. 10, 57-61 ЦПК України відповідачем на надається належних та допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не дійшов згоди щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_3, що ОСОБА_4, з вини якого стався нещасний випадок, дійсно є працівником на підприємстві відповідача, що акт за формою Н-1 та формою Н-5 не скасовано у встановленому законом порядку.

У відповідності з ч. 1 ст. 232 ЦПК України підставами для скасування заочного рішення є сукупність таких обставин: поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі відсутності зазначених у ч. 1 ст. 232 ЦПК України підстав у їх сукупності, суд може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів, що мають суттєве значення для вирішення справи по суті, відсутня сукупність підстав, необхідних для скасування заочного рішення. Не згода з задоволеним розміром моральної шкоди свідчить лише про переоцінку доказів, які містяться в матеріалах справи та не є безумовною підставою для скасування заочного рішення.

При винесенні заочного рішення судом досліджувались та приймались до уваги всі матеріали справи, тому прохання про скасування заочного рішення є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 76, 210, 230, 231, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства Криворіжінстудстрбуд про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2015 року у справі № 210/88/15-ц, пр.. № 2/210/682/15 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. В. Чайкіна