КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7626/15-ц
Провадження № 2/520/3715/15
УХВАЛА

05.06.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою у розмірі 1 151 000,00грн.

Одночасно з позовною заявою, позивачкою було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3.

В обґрунтування наданої заяви позивачка посилається на те, що відповідач відмовляється повертати борг, у звязку з чим, він може вжити відповідні заходи, що на думку позивачки, може значно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову, у звязку з чим, позивачка звернулася до суду із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 заявила до відповідача майнові вимоги, тобто просить стягнути з нього борг за розпискою.

На виконання вимог ухвали суду Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції надіслала на адресу суду інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зі змісту якої вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстрована квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 та п. 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також шляхом заборони вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача - ОСОБА_3

Таким чином, з урахуванням ціни позову, суд вважає за необхідне вимоги позивачки про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку повної відмови у задоволенні судом заяви позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні заяви позивачки в частині накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить відповідачу - ОСОБА_3, оскільки у суду відсутні докази належності відповідачу будь-якого іншого нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру №55, яка розташована за адресою: місто Одеса, проспект Академіка Глушка, будинок №1/2.

В решті вимог заяви відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.