АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Шкоріної О.І., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Управління освіти Дніпровської в м.Києві державної адміністрації, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві про виключення майна з опису,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року,

встановила:

у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити рухоме майно з опису та з-під арешту , посилаючись на те, що згідно Акту опису та арешту майна від 22-23 квітня 2014 року державним виконавцем Торбинською О.М. в порядку виконання судового наказу про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Управління освіти Дніпровської РДА в м.Києві заборгованості, було накладено арешт на рухоме майно, яке належить позивачу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що він є власником рухомого майна - автомобільного скла, на загальну вартість 2 488 825 грн. 50 коп. Вказане скло він набув у власність відповідно до Додатку до Договору №1 від 05.11.2013 р. про задоволення вимог кредитора. Тому він вважає, що вказане майно має бути виключене з опису та з-під арешту в Акті опису та арешту майна від 22-23 квітня 2014 р., складеному старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05. листопада 2014 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належність йому вказаного майна на праві власності, а тому дії державного виконавця при складанні опису майна та його арешт не порушують прав позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 328, 585 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів», «Про виконавче провадження».

Як видно з матеріалів справи, вказане автомобільне скло зберігалось на складі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Наказом Господарського суду м. Києва від 02.12.2013 р. було стягнуто з ФОП ОСОБА_2 борг в сумі 349 655 грн. 30 коп. на користь Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

Дії державного виконавця при проведенні опису та арешту майна 22 та 23 квітня 2014 р. були предметом перевірки за скаргою ФОП ОСОБА_2 Господарським судом м. Києва при розгляді його скарги 24.06.2014 р. та отримали належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 577 ЦК України моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Доводи представника позивача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що він набув право власності на майно в порядку задоволення вимог заставодержателя є недоведеними. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжував зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який було додано представником позивача до апеляційної скарги (а/с160 т. 2). Такий запис було внесено лише 18.02.2015 р., вже після ухвалення рішення по даній справі.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року відхилити залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/20448/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6243/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.