17.12.2015 Справа № 756/8818/15-ц
Номер справи 756/8818/15-ц
Номер провадження 2/756/4492/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Шевчук П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, згідно якого просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 27048, 21 грн. та судові витрати в розмірі 270,48 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання умов договору відповідач отримала кредит. Однак, відповідач свої зобовязання за договором передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг не виконала, у звязку з чим утворилась вказана заборгованість.

Представник позивача в суд не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, надала суду письмові заперечення, згідно яких просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В матеріалах справи відсутня памятка клієнта, в якій повинні міститись основні умови договору та яка відповідно до антеки-заяви є невідємною частиною договору. Єдиним документом, який свідчить про наявність у відповідача заборгованості є наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 28.03.2011 року. У вказаному розрахунку відсутня інформація, яка б підтверджувала зняття ОСОБА_1 саме суми 8095,13 грн. Позивачем не надано виписки з карткового рахунку із зазначенням дати, часу та суми, яка була знята. Відповідач також надала заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначила, що згідно розрахунку заборгованості останній платіж від відповідача надійшов 20.06.2011 року в розмірі 1450,00 грн., пільговий період користування кредитними коштами закінчився 26.09.2011 року, а останнім днем повернення кредиту є 17.01.2012 року з якого і необхідно обчислювати початок перебігу строку позовної давності. У звязку з чим, останнім днем звернення до суду з вимогою про стягнення основної суми заборгованості було 17.01.2015 року, а неустойки 17.01.2013 року.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 6-13)

ОСОБА_1 визнала, що 28.03.2011 року підписала анкету-заяву на отримання кредиту.

Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг є волевиявленням позичальника.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України: платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Разом з тим, при знятті грошових коштів з карткового рахунку операція відбувається за ініціативою клієнта банку - держателя платіжної картки.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, на запит суду про надання виписок по рахунку ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» відповіді надано не було, на вимогу суду виписки по рахунку не надані.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплата чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (зокрема, стягнення неустойки).

Згідно з розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.03.2011 року вбачається, що відповідач здійснила останню оплату погашення за наданим кредитом в розмірі 1450,00 грн. 20.06.2011 року, відповідно строк позовної давності сплив 21.06.2014 року.

Отже, у зв'язку зі зверненням позивача до суду з заявою 08.07.2015 року, то б то після спливу трирічного строку позовної давності, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1, є підставою для відмови позивачу у позові, відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Позивач не довів суду, що ним не пропущений строк позовної давності, що дія кредитного договору підлягала пролонгації.

На підставі викладеного, ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 58, 60, 61, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 258, 261, 266-267, 530, 631, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: