У х в а л а

іменем україни

6 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Мартинюка В.І., Олійник А.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов'язання вчинити дії, вселення, відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що він та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. 2 грудня 2012 року відповідач самовільно змінила замки у дверях квартири та перешкоджає йому користуватися вказаною квартирою. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 йому задано моральну шкоду. Враховуючи викладене, просив задовольнити позов.

У січні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності. Зазначали, що у вересні 2012 року ОСОБА_1 залишив спірну квартиру та переїхав проживати до своїх батьків. Враховуючи, що спільне проживання у квартирі є неможливим у зв'язку з неприязними відносинами між сторонами, частка відповідача є незначною, просили припинити право власності ОСОБА_1 на частку у квартирі з компенсацією її вартості.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 4 лютого 2014 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов'язання вчинити дії, вселення, відшкодування моральної шкоди та справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності об'єднано в одне провадження.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 5 серпня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 241 110 грн вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, які внесені на депозитний рахунок суду. Визнано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/3 частині квартири за кожним. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності квартирою АДРЕСА_1 в м. Львові шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від брами подвір'я вказаного будинку, вхідних та інших дверей квартири АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено. Повернуто ОСОБА_2 241 110 грн із рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України № 0789, внесених нею згідно платіжного доручення від 28 травня 2014 року № 1359947 як судовий депозит.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього суду.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо, зокрема, така частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

З матеріалів справи вбачається, що частки сторін у спільному майні є рівними, кожному із них належить ј частина квартири АДРЕСА_2.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, з врахуванням рівності часток співвласників у спільному майні, дійшов обґрунтованого висновку, що частка ОСОБА_1 у ньому не може вважатись незначною, у зв'язку з чим його право на неї не може бути припиненим та правильно відмовив у задоволенні вимог про припинення права відповідача на частку в спірній квартирі і задовольнив заявлений ним позов про усунення перешкод у користуванні майном.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та встановлених апеляційним судом на підставі поданих сторонами доказів, яким дана належна оцінка, обставин і зроблених в ухваленому ним рішенні висновків, у зв'язку з чим підстави для його скасування і її задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.І. Мартинюк А.С. Олійник