Дата документу 03.06.2015 Справа № 554/5529/15-ц
У Х В А Л А

28.05.2015 суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-5050/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходилася цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29.07.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави було постановлено ухвалу у справі № 2-5050/11, якою року було задоволено заяву ГІАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову, шляхом обмеження у праві виїзду за межі України відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, 21.12.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави було винесене рішення у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задоволений позов банку у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту у розмірі 15848 грн. та судові витрати.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 100 гривень.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЩІК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Зокрема, обмеження можливості виїзду за межі України в порядку забезпечення позову, призводить до порушення прав відповідача передбачених ст. 33 Конституції України.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК). оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Відповідно до змісту ч. ст. 154 ЦПК України суд вправі скасувати вид забезпечення позову по справі коли відпаде потреба в ньому, або в забезпеченні позову взагалі, або буде встановлено недоцільність певного виду забезпечення позову.

В зв'язку з тим, що судом було винесене рішення у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, а у свою чергу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, то заходи забезпечення позову шляхом обмеження відповідачів у право виїзду за межі України не є доцільними, співмірними із заявленими позовними вимогами, крім того - потреба у таких заходах відсутня.

Натомість, подальша дія заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави призводить до порушення прав відповідача, гарантованих ст. 33 Конституції України.

Враховуючи, що відповідачем подано до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову за наявності обґрунтованих підстав, суд приходить до висновку про її задоволення.

Керуючись ч.ч.3,5 ст. 154, ст.210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-5050/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -задовольнити

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 липня 2011 року по цивільній справі № 2-5050/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: cкасувати заборону ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії КО № 613834 виданий Автозаводським РВ ЮМУ УМВС України в Полтавській області 20.05.2005 року, виїжджати за межі території України.

Копію ухвали направити на виконання до Державної прикордонної служби України (м.Київ-34, вул. Володимирська, 26).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3