Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/550/15 Головуючий у 1 інстанції: Махіборода Н.О.
№ провадження 22-ц778/2496/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-річного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-річного віку.

В обґрунтування позову зазначала, що з 10.12.2011 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В листопаді 2014 року вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо.

Зазначає, що дитина проживає разом з нею. Відповідача матеріального допомоги на утримання сина не надає.

Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому також потребує матеріальної допомоги.

Відповідач працездатна людина. Інших аліментних зобов'язань не має.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття сина, стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального стану сторін.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили ідо досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини, а на утримання дружини аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивачка ОСОБА_4 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу по догляду за дитиною.

Відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, отже може надавати допомогу дружині, яка виховує дитину до трьох років.

Сторони сумісно не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні відносини між собою не підтримують по причині їх розпаду.

Заперечуючи проти позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, відповідач зазначав, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в стягнутому розмірі, але враховуючи, що він навчається на контрактній формі навчання в Запорізькому металургійному коледжі ЗДІА ( а.с.21) страждає на хронічне захворювання, що підтверджується висновком спеціаліста від 06.02.2015 року ( а.с.17, а також сплачує заборгованість за кредитним договором ( а.с.22), вважає, що він не має можливості утримувати позивачку у запропонованому їй розмірі.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, доводи і заперечення сторін, вимоги ст. 182 СК України та дійшов до правильно висновку про те, що відповідач, будучи батьком малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язаний утримувати сина та позивачку до досягнення дитиною трьох років, оскільки остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має самостійного джерела існування.

Проте, при визначенні розміру аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд, недостатньо врахував матеріальний стан відповідача, його матеріальні можливості та фактичні обставини справи.

З огляду на викладене, судова колегія вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання дружини до 1/8 частини заробітку відповідача, тому рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання позивачки на підставі п3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає відповідній зміні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року по цій справі в частині стягнення аліментів на утримання позивачки змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 26.01.2015 року та до досягнення сином ОСОБА_9 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: