Справа №263/4562/15-ц
Провадження №2/263/1685/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № 29027-ФО/2013/106 від 21.10.2013 року, укладеного між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 останній був наданий кредит у розмірі 117800 грн. під 23,81% річних (з можливістю зміни процентної ставки) на поточні потреби, а відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредиту повному обсязі не пізніше 20.03.2018 року та щомісяця погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку. Відповідачка не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Станом на 30.03.2015 року перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 96056,95 грн., з них: 94642,35 грн. - заборгованість за кредитом; 1414,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідачка надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем через невиплату заробітної плати.

Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що відповідно до кредитного договору № 29027-ФО/2013/106 від 21.10.2013 року, укладеного між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 останній був наданий кредит у розмірі 117800 грн. під 23,81% річних (з можливістю зміни процентної ставки) на поточні потреби, а відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредиту повному обсязі не пізніше 20.03.2018 року та щомісяця погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку.

Відповідно до п. 8.3 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, в тому числі у разі затримання відповідачем щонайменше на три календарні місяці сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом.

Відповідно до п.8.5 договору відповідач у разі отримання від позивача письмової вимоги про дострокове повернення заборгованості, зобов'язаний здійснити усі платежі на користь позивача в строк не пізніше 60 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимоги від банку.

На адресу відповідачки за вих. №318/7/28-3 від 14.01.2015 року банком направлене повідомлення з вимогою про необхідність погашення заборгованості, проте дотепер вимога не відповідачкою не виконана. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку станом на 30.03.2015 року у відповідачки перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 96056,95 грн., з них: 94642,35 грн. - заборгованість за кредитом; 1414,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Разом з тим, з наданих відповідачкою меморіальних ордерів № 42534849 та № 42534850 від 13.05.2015 року вбачається, що остання погасила заборгованість за кредитним договором № 29027-ФО/2013/106 від 21.10.2013 року на загальну суму 1077,62 грн. (282,67+794,95).

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачка порушила майнові права позивача, з неї, за відрахуванням вже сплаченої суми заборгованості за кредитом, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 29027-ФО/2013/106 від 21.10.2013 року у розмірі 94979,33 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 949,79 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованість за кредитним договором у розмірі 94979 гривень 33 копійки, судовий збір у розмірі 949 гривень 79 копійок, а всього 94029 (дев'яносто чотири тисячі двадцять дев'ять) гривень 54 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Турченко