Справа № 184/2305/15-ц
Номер провадження 2/184/827/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2015 року позивач до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернулась позивач із вищезазначеним позовом та просить суд визнати дій Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" незаконними, припинити їх та відшкодувати моральну шкоду мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

01 травня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір №003-26113-01052013, згідно якого Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надало позивачу споживчий кредит у сумі 3 135,40 грн. на придбання товару строком на 37 місяців з умовою щомісячної сплати фіксованої суми у розмірі 85 грн. до 01.06.2016 року 75,89 грн. Під час отримання вищевказаного кредиту позивачу було запропоновано здійснювати погашення суми кредиту шляхом зняття з рахунку позивача і перерахування на рахунок Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щомісячної обов'язкової суми у розмірі 85 грн. Станом на 23.09.15 року позивачем сплачено за кредитним договором 3 210 грн. з переплатою у розмірі 74 грн. 60 коп. на 8 місяців раніше встановленого договором строку.

01.02.2015 року позивач виїхала за межі України. Під час відсутності позивача в Україні списання коштів для погашення кредиту з рахунку позивача було припинено. Представники Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" пояснили це тим, що між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством "Приватбанк" було припинено співробітництво, що спричинило позивачу низку суттєвих незручностей. У зв'язку з чим позивач несвоєчасно робила внесення платежу по кредиту в травні 2015 року, що стало причиною постійного хвилювання позивача під час відсутності в Україні.

28.09.2015 року позивач звернулась до керуючого Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з заявою про звільнення від сплати нарахованої суми штрафу, але позивач отримала у відповідь лист про суму заборгованості станом на 28.09.15 року за кредитним договором №003-26113-010513 від 01.05.13 року у розмірі 925,83 грн.

Так позивач вважає що дії Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" являються незаконними та у зв'язку з чим була змушена звернутись із даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу без її участі та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, але надала заперечення на позовну заяву та вважає, що при укладенні кредитного договору сторонами було виконано всі вимоги ЦК України щодо даного правочину, а також позивача було належним чином проінформовано про всі істотні умови договору ( спосіб, терміни погашення кредиту, розмір та термін сплати процентів та інших платежів) що підтверджується наявністю особистого підпису ОСОБА_1 у договорі №003-26113-01013 від 01.05.2013 року, у графіку платежів так і у інформаційній довідці про кредит. У свою чергу Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перед позивачем виконало та надало грошові кошти згідно умов договору. Натоміть позивач знехтувала умовами договору хоча про належність їх виконання ОСОБА_1 була повідомлена належним чином. Згідно діючого законодавства України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Тому представник відповідача вважає, що жодних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено Договір №003-26113-01013 від 01.05.13 року за яким позивачу було надано споживчий кредит у сумі 3 135,40 грн. на придбання товару строком на 37 місяців.

Відповідно до п. 2.7 ч. договору позивач відкрив для погашення кредитної заборгованості рахунок №4035.

Відповідно до п.4 ч. 4 договору погашення кредитної заборгованості позивач зобов'язався здійснювати щомісячно не пізніше 1 - го числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 85,00 грн.

Згідно до п. 69.1. договору складовою та невід'ємною частиною пропозиції є правила та тарифи банку, з якими сторони попередньо ознайомленні, повністю надають згоду, їх зміст розуміють та положення яких вони неухильно зобов'язуються дотримуватися.

Таким чином, укладений кредитний договір не містить умови щодо особистого або автоматичного зняття працівниками Банку регулярного щомісячного платежу з рахунку позивача з картки №6762*****8496 і перерахування на рахунок ПАТ "Дельта Банк" щомісячної обов'язкової суми в розмірі 85 грн.

Згідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, ОСОБА_1 при виборі банківської установи для отримання кредиту, зважувала всі умови за яких умов Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надає кредити своїм позичальникам, а також умови повернення кредиту та процентні ставки, що підтверджується наявністю особистого підпису позивача як на самому договорі №003-26113-01013 від 01.05.2013 року, так і на графіку платежів так і на інформаційній довідці про кредит.

Така ж думка висловлена і в рішенні Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011, а саме : відповідно до п.3.2 рішення зазначено, що регулювання договірних цивільних відносин здійснюється як самостійно їх сторонами, так і за участю держави відповідно до положень Цивільного кодексу України.

Таким чином позивач після того, як погодилась взяти на себе відповідні зобов'язання стала вважати, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" вчинило відносно неї неправомірні дії.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що при укладенні договору сторонами було дотримано всі вимоги, які необхідні для його дійсності передбачені ст.203 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів, щодо неправомірних дій Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" позивачем до суду не надано.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд, вважає наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має встановлено, що згідно до ст.137 ЦПК ( 1502-06 ) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно до п. 5 Постанови Пленуму обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, або незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо: шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

На переконання суду самі лише пояснення позивача у позовній заяві не доводять факт дійсної наявності понесення позивачем будь-яких втрат немайнового характеру, внаслідок моральних страждань або інших негативних явищ, а також того, що такі факти спричиненні саме в наслідок неправомірних дій Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк". А також, в обґрунтування даної позовної вимоги позивач не надав доказів, які б підтвердили факт того, що така шкода дійсно їй була завдана, а обмежилась загальними посиланнями на те, що із-за нарахування їй до сплати штрафних сум вона відчувала душевні страждання і ця обставина була причиною постійних хвилювань та загострення наявних у неї хронічних хвороб, тобто не довела наявності моральної шкоди, а тому суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин по справі, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши письмові пояснення позивача та заперечення відповідача суд приходить до висновку, що договір позивачем з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений згідно діючого законодавства, умови договору відповідачем не порушувалися, правові підстави для визнання дій Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" неправомірними, визнання причини, по якій мала місце невнесення позивачем в травні 2015 року щомісячної проплати на рахунок погашення кредиту як такою, що трапилась з вини Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та стягнення моральної шкоди відсутні а тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 62, 64, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2