АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3300/15
Справа № 641/8594/14-ц Головуючий І-ої інстанції: Онупко М.Ю.
Категорія: стягнення аліментів Доповідач: Коростійова В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коростійової В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, який уточнила під час розгляду справи.

Просила : збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_3 судовим рішенням аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 до 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5 у сумі 2644,46 грн. суму індексації аліментів - 168,50 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів - 35100 грн. та судові витрати - 383,38 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що увід шлюбу з ОСОБА_3 вони мають спільну доньку - ОСОБА_5, щодо якої ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав. Дитина хворіє. 500 грн., які присуджені на утримання дитини, недостатньо. Крім того, вона несе додаткові витрати на її утримання. Аліменти ОСОБА_3 сплачував нерегулярно і має заборгованість.

Відповідач до суду не з'явився. Надав письмові заперечення, позов визнав частково. Не заперечував збільшити розмір аліментів з 500 до 700 грн. і сплати додаткових витрат у сумі 502,72 грн. Заборгованості по сплаті аліментів він не має, у зв'язку з чим позов про стягнення неустойки (пені) у сумі 35100 грн. не визнав.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 березня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2011 року, збільшивши їх до 700 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 831 грн. 81 коп. одноразово; індексацію аліментів в розмірі 168 грн. 50 коп.; неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 35 100 грн. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 356 грн. 54 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просе рішення суду першої інстанції у частині стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів скасувати. Ухвалити у цій частині нове рішення , яким у частині стягнення з нього пені за листопад, грудень 2011 року; лютий, березень 2012 року відмовити у повному обсязі, а суму неустойки (пені) за 2012-2014 роки визначити за наведеними в апеляційній скарзі розрахунками. В іншій частині рішення не оскаржує.

ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржила. Подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, вважала її безпідставною, а рішення суду першої інстанції - законним і обґрунтованим.

Перевіряючи законність і обгрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_3 неустойки (пені) у сумі 35100 грн. - зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2011 року змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.16-18 т.1).

Встановлено також і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розрахунком державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції №1154/1429 від 17 лютого 2015 року визначена заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів.

Відповідно до розрахунку ОСОБА_3 за виконавчим листом Комінтернівського районного суду м.Харкова у справі № 2-2038/11 від 21 грудня 2011 року було нараховано до сплати аліменти: за період з 21 листопада 2011 року по 1 грудня 2011 року у розмірі 166,70 грн.; за період з 1 грудня 2011 року по 31 липня 2014 року щомісячно у розмірі 500 грн. За період з 1 листопада 2011 по 31 липня 2014 року ОСОБА_3 було сплачено: 19 травня 2012 року - 160 грн.; 22 травня, 23 травня, 28 грудня 2012 року - по 500 грн.; 31 січня 2013 року - 400 грн.; 27 лютого 2013 року - 600 грн.; 18 березня, 30 квітня, 22 травня, 18 червня, 9 липня, 31 серпня, 30 вересня , 24 жовтня, 30 листопада, 10 грудня 2013 року, 31 січня, 26 березня, 19 травня, 23 червня 2014 року - по 500 грн.; 9 липня 2014 року - 2500 грн.; 29 липня 2014 року - 4283,10 грн. За зазначений період було сплачено аліментів на загальну суму 16783,10 грн., станом на 1 серпня 2014 року заборгованість відсутня, наявна переплата у розмірі 616,40 грн. (т. 2 а.с. 89).

Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що визначену державним виконавцем заборгованість ОСОБА_3 не оскаржив і остаточно погасив лише 29 липня 2014 року. Заборгованість виникла з вини платника аліментів ОСОБА_3

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до ч.1 ст.196 СК України позивачка ОСОБА_4 має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому суд першої інстанції встановив дійсний розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів ОСОБА_3 з 21 листопада 2011 року по 31 липня 2014 року у сумі 40643,46 грн. та навів відповідний розрахунок, з яким судова колегія погоджується.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції неправильно визначив заборгованість, а відтак і дійсний розмір неустойки (пені) - безпідставні.

Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 визначена державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Визначений державним виконавцем розрахунок ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не оскаржив.

Не підтверджено належними доказами і посилання ОСОБА_3 на те, що він не знав про стягнення з нього аліментів у сумі 500 грн. щомісячно.

Розрахунок дійсного розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наведений у рішенні суду першої інстанції, визначений судом із врахуванням правової позиції, викладеної у постановах Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 і від 1 жовтня 2014 року у справі №6-149цс14, ухвалених з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

У зв'язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти, ОСОБА_4 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації і з червня 2012 року по липень 2013 року отримувала на дитину тимчасову допомогу. За вказаний період ОСОБА_4 отримала від держави тимчасову допомогу на дитину у сумі 4283,10 грн., які ОСОБА_3 зобов'язаний повернути державі (а.с.193 т.2).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції змінила свої позовні вимоги і просила стягнути з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів не 35100 грн., а 13127,39 грн. - суму, яку визначив відповідач.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір неустойки (пені) з 35100 грн. до 13127,39 грн.

Доводи відповідача про те, що неустойка (пеня) не повинна нараховуватись за листопад-грудень 2011 року та лютий-березень 2012 року, а тому із зазначеної ним суми 13127,39 грн. неустойка (пеня) повинна бути вилучена за вказані місяці., не ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

За змістом ст.196 СК України неустойка (пеня) сплачується за винні дії.

За аналогією з цивільним законодавством слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання. У зв'язку з цим на неї покладено тягар доказування відсутності вини.

ОСОБА_3 не надав доказів відсутності своєї вини у несплаті аліментів у зазначений вище період.

Посилання на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2014 року - безпідставне, оскільки факт відсутності вини ОСОБА_3 у несплаті аліментів нею не встановлювався (а.с.102-103 т.2).

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 4 березня 2015 року змінити.

Зменшити розмір неустойки (пені), стягнутої вказаним рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 35100 (тридцяти п'яти тисяч ста) гривень до 13127 (тринадцяти тисяч ста двадцяти семи) гривень 39 копійок.

В іншій частині рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: