Справа № 522/2824/13
Провадження № 2/522/2201/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду і просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики, укладеному 04.07.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в розмірі 144997 грн., що еквівалентно 5300,00 доларів США та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 15815 грн. та стягнути суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень.

При цьому позивач посилається на те, що відповідно до договору позики від 04.07.2011 року ОСОБА_3, який був чоловіком ОСОБА_1, позичив ОСОБА_2 42254,25 грн., що було еквівалентно 5300,00 доларів США по курсу НБУ станом на день укладання договору. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4

Позика за домовленістю сторін була безпроцентною.

ОСОБА_2, відповідно до договору, зобовязалася повернути гроші не пізніше 04.08.2011 року.

Проте, відповідач у вказаний строк гроші не повернула, а 05.08.2011 року ОСОБА_3 помер від серцевого нападу, викликаного, як вважає позивач, неправомірними діями відповідача, що спричинило ОСОБА_1 моральні страждання, які остання оцінює в 10000,00 гривен.

Крім того, позивач вважає, що за час прострочення сплати боргу, ОСОБА_2 повинна сплатити, передбачені 3% річних від простроченої суми, розмір яких складає 15815,00 гривень.

Відповідач на даний час ухиляється від сплати боргу, а позивач вважаючи себе правонаступником померлого вимушу звернутися до суду з даними позовними вимогами

Представники позивача по довіреності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги довірителя підтримали, просили їх задовольнити, однак не були готові до судового засідання та не обґрунтували позовні вимоги в процесі доказування.

При цьому під час судових дебатів просили стягнути суму боргу 124617,58 грн. по курсу НБУ 21,013 гривень за 1 долар США, 3% річних не порахували, а суму моральної шкоди просили стягнути в розмірі 10000,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник по довіреності ОСОБА_7 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача особисто, знаходить позов ОСОБА_1 частково обґрунтованим та доведеним, а тому задовольняє його частково.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до договору позики від 04.07.2011 року ОСОБА_3, який був чоловіком ОСОБА_1, позичив ОСОБА_2 42254,25 грн., що було еквівалентно 5300,00 доларів США по курсу НБУ станом на день укладання договору. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 Позика за домовленістю сторін була безпроцентною. ОСОБА_2, відповідно до договору, зобовязалася повернути гроші не пізніше 04.08.2011 року.

Судом встановлено, що на даний час борг відповідач не повернула.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен на вимоги кредитора сплатити суму боргу з урахуванням інфляції, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_2, не повернувши вчасно борг по договору позики від 04.07.2011 року, має сплатити кредитору грошову суму, відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1, як законна дружина померлого ОСОБА_3, є спадкоємцем першої черги.

Проте, в судовому засіданні представниками позивача не надано доказів на підтвердження того, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а тому суд не має підстав для того щоб вважати ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_3

Однак, відповідно до положень ст.ст. 60, 70 СК України, майно, що набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю, а у разу поділу цього майна, частки подружжя є рівними.

Судом встановлено, що відповідно до п. 9 Договору позики від 04.07.2011 року, його укладення здійснено за згодою ОСОБА_1, як дружини ОСОБА_3, тобто позивач надала згоду на розпорядження спільним майном подружжя, половиною якого вона фактично володіла як дружина позикодавця.

З цих підстав суд вважає, що позивач довів своє право вимагати від боржника повернення 1/2 частини боргу, яка складає еквівалент 2650, 00 доларів США (5300 : 2 = 2650) по курсу НБУ на день ухвалення рішення, тобто 55676,50 грн. (2650 х 21,01 = 55676,50).

Щодо стягнення суми 3 процентів річних, то суд, враховуючи відсутність позиції представників позивача, які не змогли встановити суму прострочення, від якої повинні відраховуватися проценти, відмовляє у задоволенні вимог в цій частині.

Щодо стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди, то суду не доведено її спричинення діями відповідача, так як в судовому засіданні не було доведено звязку смерті позикодавця ОСОБА_3 з фактом не повернення боргу ОСОБА_2 та не було надано інших доказів спричинення моральних страждань позивачеві фактом не повернення грошей.

З цих підстав суд робить висновок про необхідність відмовити у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 625, 1049, 1050, 1261 ЦК України, ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 1/2 суму боргу за договором позики, укладеному 04.07.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в розмірі 55676 грн. 50 коп., що еквівалентно 2650,00 доларів США по курсу НБУ на день ухвалення рішення (21,01 грн. за 1 долар США).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

05.06.2015