У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-о/759/183/15

ун. № 759/5147/15-ц

04 червня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 31.03.2013 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження та просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт спільного проживання однією сім'єю спадкодавця ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_1, з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха заявника - ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1998 року.

25.11.2014 року Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №56816101.

За життя спадкодавцем було складено заповіт на ім'я ОСОБА_3, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер.

Заявник зазначив, що з 2001 року він проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, доглядала її, несла витрати на її утримання та лікування.

У судовому засіданні 04.06.2015 року заявником підтримано заяву у повному обсязі з підстав викладених в ній.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась та направила до суду лист, в якому зазначила про можливість розгляду справи без участі їхнього представника (а.с. 24).

Заслухавши пояснення заявника перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту проживання разом однією сім'єю заявнику необхідно для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується свідоцтвом про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 3).

Згідно договору купівлі-продажу квартири, 23.06.1998 року ОСОБА_2 придбано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

15.01.2002 року ОСОБА_2 складено заповіт на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується свідоцтвом про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3.22. Розділу 3 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам потрібно брати до уваги, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім'єю, а також жодного доказу звернення до нотаріуса в межах строку визначеного для прийняття спадщини.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається порушення заявником шестимісячного строку для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З наведених вище обставин, вбачається, що при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 235, 208-210, 292-296 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишити без розгляду.

Роз'яснити заінтересованим особам їх право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ключник