РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді- Чайка І.В.

За участю секретаря- Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача на його користь суму завданної ДТП шкоди , з урахуванням франшизи , в розмірі 7520,62 , пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 541,66, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати в розмірі 2323 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 30.01.2014 року сталося ДТП між автомобілями « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобілем Daewoo Lanos реєстр. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3Ю з подальшим наїздом на автомобіль Hyundai Tiburon реєстр. номер НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_1 В наслідок ДТП транспортному засобу, який належить позивачу , завдана матеріальна шкода. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 01.04.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідальність транспортного засобу автомобіля « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2С, була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , виданого ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія » ( далі ПАТ « ХМСК»), та встановлена сума франшизи 500 грн. Позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку, надав копії документів для отримання страхового відшкодування . Представник відповідача оглянув автомобіль позивача, але не зміг описати всі пошкодження автомобілю , у тому числі скриті. Позивач звернувся до ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса для визначення матеріальної шкоди у повному обсязі. Технічний огляд автомобілю проводився в присутності представника ПАТ «ХМСК». Відповідно висновку експертного авто- товарознавчого дослідження № 2488 від 14.03.2014 року, вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю позивача, станове без врахування ПДВ - 15041,26 грн. Відповідачем 14.08.2014 року позивачу було перераховано 50 % від суми спричиненої йому шкоди, з відрахуванням 500 грн. франшизи, в розмірі 7020,64 грн. Позивач звернувся до ПАТ «ХМСК» з заявою про виплату повної суми відшкодування шкоди, але йому було відмовлено, в зв*язку з тим, що на думку страхової компанії у скоєнні ДТП є обоюдна вина ОСОБА_2 та водія автомобіля Daewoo Lanos реєстр. номер АР 9292 ОСОБА_4 У зв*язку з цим позивач вимушений був звернутися до суду. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати страхового відшкодування за період з 15.08.2014 року по 28.11.2014 року в розмірі 541,66 грн. Позивач також зазначив, що окрім матеріальної йому спричинена ще і моральна шкода, яку він оцінив в розмірі 20 000 грн. у зв*язку з пошкодженням транспортного засобу був порушений нормальний устрій життя позивача, він вимушений був витрачати час на оформлення всіх документів по ДТП. Позивач має малолітню дитину, та у звязку з пошкодженням автомобілю він не мав можливості перевозити дитячу коляску та встановлювати крісло для дитини. Крім того, на утриманні позивача перебуває його батько -інвалід , якого потрібно було возити до лікарні. Позивач не мав можливості відремонтувати свій автомобіль, так як відповідач не сплатив йому всій суми відшкодування. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати судовий збір в розмірі 323 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Представник позивача до суду не з*явився, подав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник відповідача ПАТ « ХМСК» до суду не з*явився, подав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та заперечення проти позову , в яких просить відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного. Представник відповідача визнає факт скоєння ДТП за участю застрахованого в їх страхової компанії транспортного засобу « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Представник також визнає висновок № 2488 від 14.03.2014 року ХНДІСЕ ім. Бокаріуса згідно з яким вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю Hyundai Tiburon реєстр. номер НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_1, складає 16589,48 грн. Представник відповідача вважає, що сума відшкодування повинна визначатися без урахування ПДВ. Крім того, відповідач вважає, що по справі є обопільна вина водія автомобілю Volkswagen Passat реєстр. номер НОМЕР_1 та водія автомобіля автомобілю Daewoo Lanos реєстр. номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 У зв*зку з цим, представник вважає, що відповідач в повному обсязі та у встановлені законом строки, відшкодував позивачу половину спричиненої шкоди в сумі 7020,64 грн. з відрахуванням 500 грн. франшизи та суми ПДВ.

Вивчивши матеріали цивільної справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 № 640/2139/14-п , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 3 Закону України „ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( далі - Закон) встановлено, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров*ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров*ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу .

Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.9.2. ст.9 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року сталося ДТП між автомобілями « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобілем Daewoo Lanos реєстр. номер НОМЕР_2 з подальшим наїздом на автомобіль Hyundai Tiburon реєстр. номер НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_1 В наслідок ДТП транспортному засобу, який належить позивачу , завдана матеріальна шкода. ( а.с. 12)

Власником транспортного засобу Hyundai Tiburon реєстр. номер НОМЕР_3 є позивач ОСОБА_1 ( а.с. 9)

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року та постановою Апеляційного суду Харківської області від 01.04.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності ( а.с. 14-15)

Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою .

Відповідач не заперечував, що відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ № 5084786 , виданого ПАТ «ХМСК» 09.06.2013 року, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2, застрахована під час настання страхового випадку ПАТ «ХМСК». В полісі встановлений розмір франшизи 500 грн.

З висновку авто-товарознавчого дослідження № 2488 ХНДІСЕ ім. Бокаріуса від 14.03.2014 року вбачається, що величина вартості спричиненої шкоди внаслідок пошкодження в ДТП 30.01.2014 року автомобілю « Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 станове 16589,48 грн. з урахуванням ПДВ.( а.с. 16-26)

Листом вих.. № 230 від 22.09.2014 року ПАТ «ХМСК» відповіло позивачу, що йому сплачено спричинену шкоду, за мінусом франшизи, в сумі 7020,64 грн. ( а.с. 13)

З висновку комплексної судової авто - технічної експертизи та експертизи відео-звукозапису № 2945/2946 від 12.05.2015 року, яка була проведена в процесі розгляду справи за клопотанням представника відповідача, вбачається, що автомобіль «Volkswagen» Passat реєстр. номер НОМЕР_1 виїхав на перехрестя та рухався по ньому на жовтий сигнал світлофору по напрямку свого руху, чим порушив п.п. 8.7.3 (г), 8.10 ПДРУ, та з технічної точки зору його дії знаходилися в причинному звязку з виникненням даної ДТП. Автомобіль Daewoo Lanos реєстр. номер НОМЕР_2 виїхав на перехрестя на червоний з жовтим сигнал світлофору по напрямку свого руху. Безпосередньо перед зіткненням , коли автомобілі Daewoo Lanos та« Volkswagen» Passat вже знаходилися на перехресті, на дублюючому світлофорному об*єкті по вул. О. Гончара ввімкнувся зелений сигнал світлофору, при цьому на ньому одночасно горять червоний, жовтий та зелений сигнали, а на дублюючому світлофорному об*єкті, по напрямку руху автомобіля «Volkswagen» Passat, ввімкнувся червоний сигнал світлофору. В даній дорожній ситуації дії водія Daewoo Lanos реєстр. номер НОМЕР_2 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (є), 8.10 ПДРУ , та з технічної точки зору його дії знаходилися в причинному звязку з виникненням даної ДТП. (а.с.95-107)

Таким чином , суд приходить до висновку, що водієм автомобіля Daewoo Lanos реєстр. номер АР 9292 ОСОБА_4 та водієм автомобіля «Volkswagen» Passat реєстр. номер АХ 1898 ОСОБА_5 обов*язкова цивільно-правова відповідальність транспортного засобу якого була застрахована ПАТ «ХМСК», були порушені ПДРУ, то б то їх вина у скоєнні ДТП є обоюдною.

Враховуючи характер та обставини вчинення правопорушення при ДТП, суд вважає, що дії водія автомобіля Daewoo Lanos реєстр. номер АР 9292 ОСОБА_4 та водія автомобіля «Volkswagen» Passat реєстр. номер АХ 1898 ОСОБА_5 знаходяться у причино наслідковому звязку з порушенням ПДР , тобто у процентному співвідношенні їх вина у заподіяній шкоди є рівною по 50 % у кожного.

ПАТ «ХМСК» було перераховано позивачу у відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, з відрахуванням франшизи та ПДВ -7020,64 грн., то б то вся сума відшкодування, враховуючи обоюдну вину водіїв, та ступені їх вини встановленої судом.

28.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про відшкодування спричиненої його автомобілю шкоди, яка була того ж дня отримана відповідачем. ( а.с. 11)

Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Позивач не заперечував, що отримав суму відшкодування 13.08.2014 року .

Таким чином, суд вважає, що відповідач ПАТ «ХМСК» відшкодувала спричинену позивачу шкоду в повному обсязі та у встановлений законом строк, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Стосовно позовної вимоги що до відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

У судовому засіданні не було встановлено неправомірних дій та вини з боку відповідача ПАТ «ХМСК» в наслідок яких позивачу була спричинена моральна шкода, а тому у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до умов ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 58-60, 209,212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ « Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області в 10-ті денний строк з дня його проголошення, а особами, яки не були присутніми про оголошеннії рішення - з моменту отримання.

Мотивоване рішення виготовлено 12.06.2015 року .

Суддя:

ОСОБА_6