Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1650/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 30 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Худякова А.М.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави про незаконне і протиправне невиконання державою зобов'язання відшкодувати шкоду за втрату годувальника

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати, що держава незаконно і протиправно не виконує взяте на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, спричинену його сім'ї внаслідок втрати годувальника з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, смерть якої пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Зазначив, що його дружина ОСОБА_2 мала статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС. У ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Її смерть пов'язана із наслідками Чорнобильської катастрофи. Проте, в порушення вимог ст. 13, 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава протиправно не призначає йому державну пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідачем у даному позові зазначено державу, без визначення конкретної державної установи, яка не виконує вимоги Закону.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

На виконання вищевказаної ухвали ОСОБА_1 подано заяву, в якій він зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України відповідачем у даній справі є «держава Україна, як особлива організація політичної влади, яка за наявності державного апарату та права, здійснює різного роду взаємовідносини на своїй території. Місцезнаходженням відповідача є територія, що має назву Україна».

Ухвалою судді від 28.04.2015 року позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявнику, оскільки ним не були виправлені недоліки позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просив ухвалу скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17 КАС), Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12 ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати дії держави незаконними, оскільки в порушення вимог ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому не призначається державна пенсія у зв'язку з втратою годувальника (дружини) внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з цим, вважає, що держава не виконує взяте на себе зобов'язання про повне відшкодування шкоди, завданої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зважаючи на заявлені позивачем вимоги, колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. За таких обставин, суддя повинен був вирішити питання щодо можливості відкриття провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України), а не залишати позов без руху, та повертати в порядку ст. 121 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, ухвала судді підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню до того ж суду для вирішення питання про можливість відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року скасувати, а матеріали справи повернути до того ж суду для вирішення питання про можливість відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді