Справа № 147/1021/15-ц
Провадження №2/147/434/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Кучер І.В.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 03.02.2014 року померла її мати ОСОБА_3 За життя її мати була власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що в смт Тростянець Вінницької області, вул. Комарова, 29. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок. Позивач вказала, що є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно у ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. У звязку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що її мати за життя працювала зубним лікарем у ОСОБА_2 ЦРЛ. Після закінчення будівництва житлового будинку в смт Тростянець по вул. Комарова у 1977 року мати правовстановлюючі документи на даний будинок не виготовляла, продовжувала ним розпоряджатись і користуватись, оскільки за життя проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Починаючи з 1985 року проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, який помер 2010 році. Вітчим за життя працював на ОСОБА_2 спиртозаводі, ні він, ні її мати відношення до зайнятості у сільському господарстві не мали.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.25).

Суд вважає можливим, за згодою позивача, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, зважаючи на те, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкових справ №141/2014 до майна померлої 03.02.2014 року ОСОБА_3, інвентаризаційну справу на спірний житловий будинок, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача серії І-АВ №221836 від 17.06.1971 року, її батьки: мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_5 Своє дошлюбне прізвище «Коротенко» позивач в шлюбі замінила на «Кокошко» (а.с.17-18).

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ №278794 від 06.02.2014 року, ОСОБА_3 померла 03.02.2014 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Комарова, 29, що в смт Тростянець Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 заповіт на все своє належне майно не залишила.

Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3, її донька ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених законом, осіб, з якими померла проживала однією сімєю немає.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок позивачу ОСОБА_1 у ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.14).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою вул. Комарова, 29, смт Тростянець Вінницької області, загальною площею 98,9 м.кв, житловою площею 62,9 м.кв., допоміжною площею 36,0 м.кв, та складається з житлового будинку «А», веранди «а», вх.. майданчику «а1», сараю «Б», погребу «Бп», огорож «1-3» підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.8-12).

Відповідно до довідки №02.17-297 від 23.07.2015 року, виданої ОСОБА_2 селищною радою Вінницької області ОСОБА_3, яка померла 03.02.2014 року на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Погосподарські книги в ОСОБА_2 селищній раді станом на 1977 року та по даний час не ведуться. Згідно наявної у ОСОБА_2 селищній раді інформації, для будівництва спірного житлового будинку було виділено у приватну власність земельну ділянку площею 0,1138 га (а.с.16).

Як вбачається з оглянутої інвентаризаційної справи на спірний житловий будинок, виконавчим комітетом ОСОБА_2 районної Ради депутатів трудящих Вінницької області батьку позивача ОСОБА_5 видано свідоцтв на побудову індивідуальної садиби в смт Тростянець Вінницької області, вул. Комарова, рішення районної Ради депутатів трудящих від 22.07.1976 року.

Вказаний житловий будинок на баланс сільської ради не передавався.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.21985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працювали у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовці залежно від займаної посади.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивача працювала зубним лікарем у ОСОБА_2 ЦРЛ, вітчим позивача ОСОБА_4 працював на ОСОБА_2 спиртозаводі, а тому побудований її матірю житловий будинок відноситься до категорії службових дворів.

Згідно ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має право на спадкування за законом, своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233-1235, 1268, 1269 ЦК України, ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область смт Тростянець, вул. Комарова, 29, загальною площею 98,9 м.кв, житловою площею 62,9 м.кв., допоміжною площею 36,0 м.кв, та складається з житлового будинку «А», веранди «а», вхідного майданчику «а1», сараю «Б», погребу «Бп», огорож «1-3», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя