Справа № 520/3488/15-ц
Провадження № 2/520/2718/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді - Луняченка В.О.
при секретарі - Нефедової Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про захист прав споживача та стягнення коштів ( повернення банківського вкладу) -
Представник позивача адвокат Султанов Т.З., діючий за ордером на підставі договору про надання правової допомоги, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу за його відсутністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи заяв про можливість розгляду справи за відсутністю представника відповідача, суду не надав та не заявляв.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
По закінченні терміну дії Договорів та в порушення чинного законодавства з листопада 2014 року банк не сплачував проценти за Договорами та не повернув відповідні вклади позивачеві за його письмовою вимогою. У зв'язку з небажанням продовжувати на новий строк депозитні договори позивач неодноразово вимагав повернення в день закінчення договору суми строкових вкладів та нарахованих процентів згідно умов договору, а також розірвання даних договорів та повернення вкладів із нарахуванням та виплатою процентів. Однак вклади та проценти до даного часу повернуто не було, тому позивач вважає таку бездіяльність фактично відмовою у поверненні депозитів.
Весь цей час ПАТ «Імексбанк» незаконно утримує грошові вклади позивача, при цьому не нараховує відсотків, а використовує їх на свій розсуд отримуючи дохід. Тому позивач вважає необхідним розірвати зазначені договори
Відповідно до ст.58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Як вбачається с матеріалів справи станом на час звернення з позовом до суду банк повинен був виплатити грошові кошти за договорами та відповідні відсотки за депозитами у загальній сумі 327465,47 гривень.
Неповернення грошових вкладів позивачеві в добровільному порядку, порушує права позивача як споживача, що і стало причиною для звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.
Так, у відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник (Відповідач) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання .
Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХП від 12.05.І991р. споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Враховуючи зазначені обставини та вказані норми чинного законодавства, а також те, що ПАТ «Банк Імексбанк»» фактично відмовилося виконати у добровільному порядку прийняті на себе зобов'язання з повернення коштів, вимоги про захист порушеного права шляхом примусового їх стягнення є обґрунтованими.
Також, враховуючи умови договорів та положення ст. 1061 ЦК України, є обґрунтованими вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків за користування депозитними коштами.
Суд, також приймає до уваги п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5, якій свідчить про те, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судом слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян ( у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій…).
На підставі викладеного суд, вважає, що невиплатою суми депозитного вкладу у встановлений договором строк відповідачем були порушені права позивача, передбаченні ст. 526, 1060 ЦК України, та ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи також належать витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається що позивачем витрачено на правову допомогу грошові кошти у розмірі 2500,00 гривень, відомості про що містяться в матеріалах справи на аркуші 28, які підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Імексбанк» на користь позивача ОСОБА_1 на його № НОМЕР_5, валюта українська гривня у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» відділення №6 в м.Одеса код банку МФО 334851.
Частина 1 ст. 88 ЦПК України регламентує те, що якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з чим з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3274,65 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1058, 1060, 1061, 1166 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про захист прав споживача та стягнення коштів ( повернення банківського вкладу) - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Луняченко В. О.