АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/863/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3791/15Головуючий у 1-й інстанції Ряднина В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Омельченко Л.М., при секретарі: Рибак О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя», солідарно, на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість по кредитному договору № 010/42-0-1/2859 від 08.09.2011 року, а саме пеню за період з 10.10.2014 по 05.07.2015 роки, за порушення строків погашення кредиту в розмірі 32 010, 96 гривень, пеню за період з 10.10.2014 по 08.07.2015 роки, за порушення строків погашення процентів в сумі 374,11 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 та приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» судовий збір по 161, 93 гривень з кожного.

З даним рішенням суду не погодилось ПСП «Нове життя» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохали рішення Машівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року скасувати. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, а також таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилось за участі представників сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 08.09.2011 року між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» та ПСП «Нове життя», з послідуючими додатковими угодами, був укладений кредитний договір №010/42-0-1/2859 строком користування коштами до 31.08.2014 року, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 1 424 000, 00 гривень, зі сплатою 18% річних (а.с.4-13). Погашення заборгованості здійснюється згідно графіку до 31.08.2014 року (додаток до кредитного договору №1 зі змінами). Крім цього, пунктом 17.3 договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Забезпеченням виконання даного договору виступив поручитель ОСОБА_3, який згідно договору поруки №12/42-0-1/2859 від 08 вересня 2011 року взяв на себе обовязок про солідарну відповідальність (п.1.1) у випадку невиконання ПСП «Нове життя» взятих на себе зобовязань по кредитному договору укладеному між ним та банком (а.с.14-16).

Рішенням Машівського районного суду від 08.05.2015 року з ПСП «Нове життя» та ОСОБА_3 стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 010/42-0-1/2859 станом на 10.10.2014 року в розмірі 111 309, 54 гривень (а.с.22-24). 22.06.2-15 року ВДВС Машівського РУЮ відкрито виконавче провадження по виконанню даного рішення суду. 26.06.2015 року ПСП «Нове життя» перераховано на рахунок ВДВС на виконання рішення суду 111866,09 грн., які надійшли на рахунок стягувача 06.07.2015 року.

Згідно розрахунку наданого позивачем вбачається, що за період з 10.10.2014 року по 05.07.2015 рік відповідачу ПСП «Нове життя» нараховано додатково пеню за порушення строку погашення кредиту в сумі 32 010, 96 гривень та в період з 10.10.2014 по 08.07.2015 року пеню за порушення строків погашення процентів в сумі 374,11 гривень (а.с.17). 07 липня 2015 року позивач направив відповідачам лист з вимогою про сплату пені за порушення строку погашення кредиту та процентів в сумі 32 385,07 гривень (а.с.18, 19).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконали свого зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 010/42-0-1/2859 в установлені договором строки, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, а тому прийшов до висновку про стягнення з відповідачів, солідарно, на користь позивача заборгованість по кредитному договору, а саме пеню за порушення строків погашення кредиту в розмірі 32 010, 96 гривень, пеню за порушення строків погашення процентів в сумі 374,11 гривень та судовий збір по 161, 93 гривень з кожного.

Судова колегія, зважаючи на встановлені обставини справи в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог відносно відповідача ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та у відповідності зі ст. 530 цього кодексу, у встановлений строк відповідно до договору.

Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», а тому рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги в цій частині сформовані на неправильному розумінні положень закону та розяснень Вищого спеціалізованого суду України, а тому не можуть братися до уваги.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ПСП «Нове життя» про стягнення заборгованості виходячи з наступного.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.2 ст.118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-745цс15 від 01 липня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відкриття провадження в частині позовних вимог ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ПСП «Нове життя» про стягнення заборгованості, а тому відповідно рішення суду першої інстанції в цій частині є незаконним.

Згідно з ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 та 207 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.1 ст.205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ПСП «Нове життя» про стягнення заборгованості підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині необхідно закрити, оскільки розгляд позовних вимог ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ПСП «Нове життя» про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» задовольнити частково.

РішенняМашівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року в частині задоволених позовних вимог публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про стягнення заборгованості скасувати.

Провадження в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» про стягнення заборгованості закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ________________ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: