Справа № 301/2123/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2015 м. Іршава

Іршавський районний суд

Закарпатської області

В складі : головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди посилаючись на те, що рішенням Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з актового запису від 05 серпня 2013 року №56 відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини , виключено з актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з актового запису від 05 серпня 2013 року №57 відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1Д, судові витрати в сумі 5057.60 гривень. Рішення суду від 26.02.2015 року набрало законної сили 11 березня 2015 року .

На примусове виконання рішення Іршавський районний суд 07 квітня 2015 року видав виконавчий лист , а постановою від 18 травня 2015 року старшого державного виконавця ВДВС Іршавського районного управління юстиції ВП « 47533614 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_3 строк на добровільне виконання виконавчого документа до 25 травня 2015 року .

Станом на дату звернення з позовом рішення суд не виконано ні добровільно боржником ні примусово через відділ ДВС.

За таких обставин у зв»язку з несплатою грошових коштів належних ОСОБА_1 в сумі 5057,60 гривень заборгованість зі сплати відсотків річних на рівні облікової ставки НБУ у період з 11 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року становитиме 809,14 гривень.

Розмір 3% річних , інфляційних у період з 11 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року становитиме 88,54 гривень, та 1302,72 гривень відповідно . Зазначений позов містить майнові вимоги .Ціна позову складає 2200,40 гривень. Окрім понесених матеріальних витрат пов»язаних за захистом прав та інтересів у судовому порядку позивач поніс моральні втрати розмір яких визначено в сумі 10 000 гривень.

Моральна шкода полягає у наступному .Позивач звертався з позовом у суд про оспорювання батьківства відносно малолітніх дітей оскільки запідозрив відповідачку у подружній зраді .Відповідачка знаючи , що позивач не являється біологічним батьком дітей зареєструвала їх на позивача і у вересні 2014 року пред»явила позов до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень щомісячно.В подальшому вона відмовилася від цих вимог про аліменти після цього як він почав стверджувати що не являється батьком дітей та оспорював своє батьківство. Тому просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь грошові кошти внаслідок невиконання грошового зобов»№язання у період з 12 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року в сумі 2200 ,40 гривень , а також понесені позивачем судові витрати пов»язані зі зверненням до суду в сумі 487,20 гривень та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень , а також понесені судові витрати пов»язані зі зверненням до суду в сумі 1218,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в суді позовні вимоги підтримав повністю , просить такі задовільнити посилаючись на обставини викладені у позові .

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, але надіслала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає, тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України у її відсутність.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала , посилаючись на обставини викладені у запереченні (а.с. ) , просить у позові відмовити .

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з слідуючих підстав .

В судовому засіданні встановлено , що рішенням Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з актового запису від 05 серпня 2013 року №56 відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини , виключено з актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з актового запису від 05 серпня 2013 року №57 відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 як батька дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1Д, судові витрати в сумі 5057.60 гривень.

Рішення суду від 26.02.2015 року набрало законної сили 11 березня 2015 року .

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення , що набрали законної сили , обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування , підприємств , установ , організацій , посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України , а у випадках , встановлених міжнародними договорами , згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України ,-і за її межами .Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності , встановленої законом.

На примусове виконання рішення Іршавський районний суд 07 квітня 2015 року видав виконавчий лист , а постановою від 18 травня 2015 року старшого державного виконавця ВДВС Іршавського районного управління юстиції ВП « 47533614 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_3 строк на добровільне виконання виконавчого документа до 25 травня 2015 року .

У відповідності до вимог Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», глава 8 розділу І ЦПК України регламентує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат , пов»язаних з розглядом справ.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК . Зазначені витрати не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України , не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки, тому позивачем невірно застосовано до судових витрат в сумі 5057,60 гривень норми ст.625 ЦКУкраїни та ст.1050 ЦК України , що регламентують договірні правовідносини.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то така вимога позивача не підлягає до задоволення, оскільки виходячи із загальних норм цивільно-правової відповідальності, обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача , наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні . Оскільки 5057,60 гривень згідно рішення Іршавського районного суду від 26.02.2015 року є судовими витратами , які не можна тлумачити в розумінні норм ст.ст.22,23 ,1166 ЦК України тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60,79,86, 88, 118-120, 169, 212-215, ЦПК України, суд,

Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: Даруда І.А.