У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на житло, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Наталія Володимирівна, про визнання недійсною відмови від отримання спадкового майна та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом недійсними, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 2 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстрований, але вже декілька років не проживає її брат - ОСОБА_2. При цьому за комунальні послуги останній не сплачує, не несе витрат по утриманню квартири, а його реєстрація у вказаному житловому приміщенні призводить до нарахування плати за послуги у більшому розмірі. Відповідач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2, разом зі своєю дружиною. Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В., про визнання недійсною відмови від отримання спадкового майна померлого батька, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, видане ОСОБА_4 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В. 23 лютого 2012 року за реєстровим № 406, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Наконечною М.І. 26 березня 2014 року за реєстровим № 122, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2.. посилається на те, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_5 Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась дружина померлого - ОСОБА_4 Від прийняття спадщини він та його сестра ОСОБА_1, як діти померлого, відмовились на користь матері. Після смерті матері вони мали успадкувати по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_4, а

26 березня 2014 року приватним нотаріусом Наконечною М.І. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки матір'ю було складено заповіт, за змістом якого все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1

Вважає, що відповідач набула право власності на квартиру неправомірно, оскільки він, під впливом помилки, відмовився від своєї частки спадщини. Також вказував, що раніше про існування заповіту на користь ОСОБА_1, складеного у 2009 році, йому нічого відомо не було, оскільки до 2011 року він проживав у Російській Федерації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 2 липня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 2 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що ОСОБА_2. та ОСОБА_1 є сином та донькою подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

ОСОБА_5 на підставі договору міни став власником квартири АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі з січня 1998 року були зареєстровані ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4, а також ОСОБА_2. з 20 січня 2011 року.

Місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстровано у квартирі АДРЕСА_3 з липня 2000 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом були діти спадкодавця:

ОСОБА_2. та ОСОБА_1, а також дружина - ОСОБА_6

20 грудня 2011 року ОСОБА_2. до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В. подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері, ОСОБА_4 При цьому зі змісту вказаної заяви слідує, що заявнику нотаріусом було роз'яснено і підтверджено, що відмова від спадщини є безумовною та беззастережною, заява ОСОБА_2 укладена без застосовування фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею.

Таку ж заяву подала і ОСОБА_1

23 лютого 2012 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 і вона стала єдиним власником даної квартири.

18 березня 2009 року ОСОБА_4 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла своє майно дочці - ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом прийняла ОСОБА_1

6 березня 2014 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 і вона стала єдиним власником вказаної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та визнаючи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач ще з 2010 року у спірній квартирі не проживає, без поважних причин вказаним житловим приміщенням не користувався більше визначеного законодавством строку, а його реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації її права власності на вказану квартиру.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано суду належних, допустимих доказів того, що він відмовився від прийняття спадщини після смерті батька внаслідок помилки чи введення його в обману з боку

ОСОБА_1

Як убачається із самої заяви про відмову від прийняття спадщини, заявнику нотаріусом роз'яснено, що відмова від спадщини є безумовною та беззастережною, ніяких зауважень з даного приводу позивач нотаріусу не заявляв.

Крім того, при вирішенні спору судом було прийнято до уваги, що

ОСОБА_2. відмовлявся від спадщини не на користь позивача, а на користь своєї матері, яка своїм волевиявленням у вигляді заповіту заповіла все майно дочці. Заповіт ніким не оспорений.

Такі висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук