Справа № 128/525/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2005 року по справі № 2-1222/2005 шлюб між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було розірвано. З метою поділу спільно нажитого майна подружжя позивач зверталась з позовом до суду. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.03.2006 року за нею визнано право власності на 52/100 житлового будинку № 4, що розташований по вул. Садовій в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області. Інша частина будинку, а саме: 48/100 була виділена відповідачу. Згодом частина будинку, що була виділена відповідачу, була реалізована на публічних торгах Відділом ДВС Вінницького РУЮ, її власником став ОСОБА_3. 23.01.2008 року між нею та ОСОБА_3 було досягнуто усіх істотних умов щодо відчуження 48/100 частини вищезазначеного будинку. Рішенням постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Товарна Універсальна Біржа «Сальдо» від 29.01.2008 року договір купівлі-продажу 48/100 частини зазначеного житлового будинку визнано дійсним та за позивачем визнано право власності на вказану частину будинку. За вказаних обставин позивач стала єдиним власником вищезазначеного житлового будинку в цілому. Крім того, рішенням 16 сесії 5 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2008 року позивачу передано у власність земельну ділянку площею 0,1113 га для будівництва та обслуговування зазначеного будинку. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.10.2011 року відповідача визнано таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням, оскільки останній не проживав у будинку, нічим в ньому не користувався, не сплачував жодних платежів. Згодом, маючи намір відчужити даний будинок, позивач звернулася до нотаріуса для вчинення відповідних нотаріальних дій, проте їй було відмовлено. Вважає, що 48/100 частина зазначеного житлового будинку, що придбана нею у ОСОБА_3, є її особистою приватною власністю, а тому просить суд визнати вказану частину будинку її особистою приватною власністю.

В судове засідання сторони не з`явилися без поважних причин, хоч в установленому порядку повідомлялися про час та місце судового розгляду, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом за місцем реєстрації, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області.

Попередньо через канцелярію суду від представника позивача за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на вищезазначене, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2005 року по справі № 2-1222/2005 було розірвано, що підтверджується його копією (а.с. 3).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.03.2006 року по справі № 2-39/2006 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку в натурі і визнання права власності на 1/2 частину будинку задоволено; визнано за ОСОБА_1 право власності на 52/100 частки житлового будинку в АДРЕСА_1, що підтверджується його копією (а.с. 4).

Факт належності позивачу ОСОБА_1 52/100 частки вказаного будинковолодіння також підтверджується копією реєстраційного посвідчення (а.с. 5).

Рішенням постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Товарна Універсальна Біржа «Сальдо» від 29.01.2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 23.01.2008 року 48/100 часток житлового будинку, загальною площею 50,4 кв.м, до складу якої входить: кімната 1-3 площею 24,1 кв.м; кімната 1-4 площею 14,7 кв.м; кімната 1-5 площею 11,6 кв.м; 1/2 криниці № 1, що знаходиться в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3, від імені якого на підставі довіреності від 05.01.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованої в реєстрі за № 1, діє ОСОБА_6, та ОСОБА_1; визнано право власності на 48/100 часток вищезазначеного житлового будинку за ОСОБА_1, що також підтверджується копією зазначеного рішення (а.с.6-8).

На 48/100 часток зазначеного житлового будинку позивач також отримала реєстраційне посвідчення, що підтверджується його копією (а.с. 9).

З копії рішення 16 сесії 5 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2008 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,1113 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. 10).

Відповідно до копії заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.10.2011 року по справі № 2-1393/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задоволено; визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Згідно копії листа нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. за № Л-192/02-17 від 09.12.2014 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та належним чином оформлені документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме не надана згода подружжя на укладення договору про продаж нерухомості, набутої під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та перебуває у спільній сумісній власності. 48/100 часток зазначеного житлового будинку вважаються спільним майном подружжя, так як набуте у власність шляхом купівлі 23.01.2008 року. Згідно ст. 115 СК України, в редакції від 26.07.2005 року, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, та засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України (а.с. 12).

Судом також встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відділом РАЦС Вінницького РУЮ Вінницької області 17.03.2009 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 11).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 114 СК України встановлено момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Частина друга вказаної статті визначає, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони по справі розірвали шлюб на підставі рішення суду від 22.08.2005 року, яке набуло законної сили 24.09.2005 року.

48/100 часток житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1 набула у власність в 2008 році, тобто вже не перебуваючи в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2

З врахуванням вищезазначеного суд вважає, що діями відповідача жодним чином не було порушено майнових прав позивача, тому в задоволенні позову слід відмовити.

В даному випадку позивачу необхідно було оскаржувати дії нотаріуса. Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Керуючись ст.ст.114, 115 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська