Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1585/15-ц
Провадження № 2/321/590/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області завернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька у свідоцтва про народження дитини були внесені на підставі ст. 135 СК України за вказівкою матері. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, не забезпечує необхідними умовами життя, утримання, вихованням дитини не займається, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання представник позивача Спасська І.М. не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить задовольнити позов на підставах викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до акту про невідвідування дитини, покинутої в пологовому будинку або в лікувальному закладі, батьками та родичами від 11 серпня 2015 року, ОСОБА_4 завідуюча відділенням інфекційно-боксовим ЗОКДЛ міста Запоріжжя в присутності головного лікаря ОСОБА_5 та педіатра ОСОБА_6, складено акт, про те що 28 липня 2015 року в КОДЛ в інфекційно-боксоване відділення дитячої лікарні м. Запоріжжя поступила дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом Алергічний дерматит. Дитина поступила у супроводі медичного персоналу. Встановлено, що мати дитини ОСОБА_1 покинула дитину. За час перебування дитини в лікувальному закладі її ніхто не відвідував, її долею не цікавився.

Згідно листа від 19 серпня 2015 року за вих. № 639, Територіальне медичне об'єднання Михайлівського району Запорізької області, повідомляє, що в стаціонарі під наглядом медичного персоналу ТМО Михайлівського району знаходилась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, доставлена з інфекційно-боксованого відділення Запорізької обласної клінічної дитячої лікарні співробітниками швидкої медичної допомоги 11.08.2015 року. Дитину за весь період перебування в ТМО Михайлівського району ніхто не відвідував та не піклувався.

Відповідно до розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 11 вересня 2015 року за вих. № 213, малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку «Сонечко» на повне державне забезпечення.

Згідно довідки - характеристики від 29 жовтня 2015 року за № 1129, ОСОБА_1, 1983 р.н., проживала на квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Ніде не зареєстрована. Інвалід дитинства, має розумову відсталість. Проживала з матір'ю у батьківському будинку. Після смерті матері стала вести бродячий спосіб життя. Зловживала спиртними напоями. Підтримує стосунки з людьми, які ведуть аморальний спосіб життя. Ніде не працювала. Безвідповідальна. В стані алкогольного сп'яніння агресивна, неадекватна. Має негативні стосунки з близькими родичами. Неодноразові розмови з нею в плані ведення правильного способу життя результатів не дали. Алкоголізм та розумова відсталість є причиною її негативної поведінки. Відгуки мешканців селища про спосіб життя жінки теж негативні. Має малолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Теперішнє місце проживання ОСОБА_1 не відоме.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29 жовтня 2015 року за № 1130, ОСОБА_1, 1983 р.н. була зареєстрована по АДРЕСА_1. На даний час певного місця реєстрації не має. Останній час проживала по АДРЕСА_2 у сім'ї дядька ОСОБА_8 Має новонароджену дочку ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 В результаті обстеження колишнього місця проживання встановлено, що в будинку дві житлові кімнати. Є всі необхідні меблі та предмети побуту. При дворі є земельна ділянка, площею 0,50 га, де господар вирощує овочі для власних потреб. Домоволодіння старої побудови, але цілком придатне для проживання.

Згідно листа Запорізького обласного спеціалізованого будинку «Сонечко» від 27 листопада 2015 року за вих. № 1850, за час перебування малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 14.09.2015 року по теперішній час дитину ніхто з батьків не відвідував, станом здоров'я, умовами виховання та утримання не цікавився. Письмових, усних запитів про дитину від батьків на адресу Будинку дитини не надходило. Батьки матеріально дитину не підтримували. Про причини тривалих невідвідувань не повідомляли. За станом здоров'я ОСОБА_2 необхідне оперативне лікування кавернозної гемангіоми верхньої губи, а відсутність матері, її небажання займатися здоров'ям доньки суттєво затримує вирішення даного питання.

Згідно висновку служби в справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації № 01-14/497 від 3 грудня 2015 року ОСОБА_1 необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по виховання дитини.

Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача як людини з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 вихованням дитини не займається, коштів на її утримання не надає.

Висновок служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. В матеріалах справи є наявні чисельні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків.

Характер поведінки відповідача ОСОБА_1 її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини; відсутні підстави для надання переваги інтересам матері, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів малолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_1, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст. 169 СК України.

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 131, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1у прибуток держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник