Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Строіч Л.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років в розмірі 1000 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач здійснює догляд за спільною малолітньою дитиною, а відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає, хоча має дохід, отримує 6000 грн. стипендії щомісячно в Європейській релігійній громаді Синагога «Хабад», займається перекладом книг з іврита на російську мову, працює юристом, має рахунок в банку.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 06 листопада 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року вказане рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи є клопотання його представника ОСОБА_3 про розгляд справи в його відсутності (а.с.200). Раніше в засіданні представник відповідача висловлював заперечення проти позову посилаючись на те, що відповідач працює юрисконсультом в Південно-Українському регіональному об'єднанні іудейських громад і отримує зарплату в розмірі 1500 грн., інших доходів не має.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На час розгляду справи ОСОБА_4 досяг трьохрічного віку, позивачка до ІНФОРМАЦІЯ_5 р. знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Згідно ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.60 СК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2014 р. було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі 1/3 частини від його доходів з 21 червня 2013 р. і до його повноліття , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 р. (а.с.73-75).

Згідно довідки Південно-Українського регіонального об'єднання іудейських громад відповідач отримує зарплату в розмірі 1500 грн. (а.с.61).

Оцінивши усі наявні у справі докази в сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження належними доказами доводи позивачки про наявність у відповідача інших доходів.

Таким чином, враховуючи вказані норми, визначений апеляційним судом розмір аліментів на дитину та наявність регулярного доходу у відповідача, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а на її утримання підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки, дитина вже досягла трьох років, а позов було подано до суду 30 вересня 2013 р., тому період стягнення необхідно визначити саме з 30 вересня 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. .

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,213-215,367 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, інн НОМЕР_1, уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, інн НОМЕР_2, уродженки м.Одеси на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років, а саме з 30.09.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_7

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: