Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Парінової І.К.,Ступак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Генеральної прокуратури України, третя особа − Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на окрему ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 3 000 000 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що внаслідок незаконних дій працівників Генеральної прокуратури України, які не внесли відомості за його заявою від 31 березня 2014 року про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України та 09 квітня 2014 року направили заяву про кримінальне правопорушення до прокуратури Житомирської області, йому було спричинено моральну шкоду.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Виявивши порушення норм процесуального права, що були допущенні суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7. під час розгляду зазначеної справи, зокрема, недотримання розумних строків розгляду справи, що потягло за собою невиправдану тяганину, апеляційний суд Житомирської області 28 січня 2015 року постановив окрему ухвалу, яку направив голові Корольовського районного суду м. Житомира для вжиття відповідних заходів реагування.

У касаційній скарзі суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7. просить скасувати окрему ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Постановляючи окрему ухвалу, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддею Корольовського районного суду м. Житомира було порушено вимоги ЦПК України щодо розгляду справи протягом розумного строку, зокрема положень статті 157 ЦПК України.

Статтею 320 ЦПК України установлено, що апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених ст. 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд може також постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Отже, окрема ухвала є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», окремі ухвали про допущені судом першої інстанції порушення норм права і помилки направляються для їх усунення та з метою запобігання їх виникненню (залежно від характеру та кількості) до суду першої інстанції чи судді, які розглядали справу, або до відповідної кваліфікаційної комісії суддів.

Однак окрема ухвала апеляційного суду про порушення суддею Глухівського Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7. процесуального законодавства не відповідає вимогам ст. 211 ЦПК України.

Зокрема, постановляючи окрему ухвалу про допущені судом першої інстанції помилки, апеляційний суд на порушення зазначених норм процесуального права не встановив та не з'ясував об'єктивні причини та умови, що сприяли розгляду справи понад встановлені законом строки, а саме: перебуванням судді у щорічній відпустці; на курсах; відсутністю у зв'язку з хворобою, а також клопотань про відкладення розгляду справи.

Також судом апеляційної інстанції не встановлено причин та умови таких дій, чи була об'єктивна можливість розглянути справу в межах терміну, встановленого ст. 157 ЦПК України, з урахуванням завантаженості судді.

З огляду на викладене висновок апеляційного суду про наявність підстав для постановлення окремої ухвали є необґрунтованим.

Враховуючи наведе, колегія суддів дійшла висновку, про обґрунтованість касаційної скарги та наявність підстав для скасування окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 336, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява до суду першої інстанції надійшла 22 липня 2014 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28 липня 2014 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу відправлено лише 19 серпня 2014 року. Недоліки усунуті не були, однак провадження у справі відкрито 09 вересня 2014 року та призначено справу до розгляду на 28 жовтня 2014 року.

У зв'язку із перебуванням судді на лікарняному справа, яка призначена на 28 жовтня 2014 року, у судове засідання не виносилась. Вищезазначена справа призначена до наступного розгляду на 20 листопада 2014 року.

Відповідно до заяви Державної казначейської служби України була оголошена перерва у розгляді справи 20 листопада 2014 року, однак заява не містить жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання.

Згідно із вимогами статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів − одного місяця.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права не дають підстав для скасування окремої ухвали апеляційного суду, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, не можна визнати законною окрему ухвалу апеляційного суду від 29 квітня 2014 року щодо судді ОСОБА_8

Керуючись ст. ст. 211, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак