Справа № 1806/2-1396/11
Провадження № 2-зз/592/17/15
УХВАЛА

/про скасування заходів забезпечення позову/

03 червня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дегтяренко В.М.,

з участю заявника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

представника стягувача адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м.Суми заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в якій зазначив, що в ході судового розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя судом вживались заходи забезпечення позову ОСОБА_2 та був накладений арешт на рухоме та нерухоме майно, а також на мотоцикл YAMAHA XU 1600 А, 2004 року випуску, номер шасі JYAUP49, д.н.НОМЕР_1. Оскільки судовий розгляд справи закінчився просить зняти арешт з вказаного мотоцикла та іншого майна на яке він накладався.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав у повному обсязі і пояснив, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми було поділене майно подружжя. Рішенням Апеляційного суду Сумської області з нього також була стягнута компенсація за поділ майна у розмірі 378 561 грн. та 9355, 18 грн. судових витрат. На виконання цих рішень державною виконавчою службою було відкрито три виконавчих провадження. Він в добровільному порядку виконав рішення судів двох інстанцій тому державний виконавець закрив всі три виконавчих провадження, тому вважає, що арешт з майна повинен бути знятий.

Позивачка по даній справі ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечують, пояснивши, що дійсно боржник ОСОБА_1 сплатив всі стягнуті з нього грошові кошти за рішенням Апеляційного суду і повернув майно, яке було виділене на користь ОСОБА_2, окрім двох телевізорів Самсунг загальною вартістю 3600 грн. У звязку з чим ОСОБА_2 зверталась до суду із скаргою на незаконність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження по поверненню їй майна і ця постанова виконавця судом була скасована, тому вважають, оскільки два телевізора позивачці повернуто не було, тому державний виконавець може звернути стягнення на будь-яке майно боржника ОСОБА_1, яке знаходиться під арештом за ухвалою суду про забезпечення її позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, двома ухвалами Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.10.2010 року та від 14.10.2010 року були частково задоволенні дві заяви позивачки ОСОБА_2 щодо забезпечення її позову про поділ майна подружжя і був накладений арешт на зазначене нею рухоме майно та була винесена заборона відчуження на вказаний нею автомототранспорт до закінчення розгляду цивільної справи за її позовом про поділ майна подружжя. /т.1 а.с.42-44; 52-55/

Тобто, судом були частково задоволенні дві її заяви і арешт та заборона відчуження майна накладались судом саме до закінчення розгляду цивільної справи за її позовом.

Позивачка погодилась з тим, що суд вжив заходи забезпечення її позову саме до закінчення розгляду цивільної справи, оскільки ці ухвали суду вона не оскаржила в апеляційному порядку, хоча таке право їй було розяснено, що відображено в ухвалах суду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.07.2012 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково і позивачці та відповідачу судом було виділено кожному по частці майна подружжя. /т.2 а.с.272-274/

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13.03.2013 року рішення суду першої інстанції було частково скасовано і з відповідача ОСОБА_1 додатково було стягнуто на користь позивачки компенсація за частину проданого автомототранспорту в сумі 378 561 грн. та 9355, 18 грн. в рахунок повернення понесених позивачкою судових витрат. /т.4 а.с. 82-86; 123-124/

На підставі вказаних рішень судів двох інстанцій, державним виконавцем було відкрито три виконавчих провадження: перше від 22.05.2013 року про стягнення на користь ОСОБА_2 понесених нею судових витрат в сумі 9355,18 грн.; друге від 22.05.2013 року про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 компенсації за частину проданого автомототранспорту в сумі 378 561 грн. і третє від 20.08.2013 року по виконанню рішення суду першої інстанції щодо присудження позивачці ОСОБА_2 частини спільного майна подружжя та земельної ділянки. /т.4 а.с.211; 213; 215-216/

По кожному виконавчому провадженню боржнику ОСОБА_1 державним виконавцем був наданий семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_1 в добровільному порядку і в повному обсязі виконав рішення суду про виплату стягувачу ОСОБА_2 понесених нею судових витрат в сумі 9355,18 грн. та добровільно виплатив їй компенсацію за частину проданого автомототранспорту в сумі 378 561 грн.

У звязку з чим, 17.09.2014 року державним виконавцем було винесено дві постанови про закінчення цих двох виконавчих проваджень. /т.4 а.с.212; 214/

Під час проведення виконавчих дій по третьому виконавчому провадженню щодо передачі стягувачу ОСОБА_2 присудженого майна, то державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 виконав рішення суду в цій частині не у повному обсязі, а саме: передав стягувачу майно, яке їй було присуджено по рішенню суду, окрім двох телевізорів: марки SAMSUNG, моделі LE32R82B, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 1600 грн., та другого телевізора такої ж марки SAMSUNG, моделі SP-54T8HLR, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 2000 грн.

Тобто, за рішенням суду боржник не повернув стягувачу тільки два вказаних телевізора.

Державним виконавцем було встановлено, що ці два телевізора у боржника відсутні, хоча вони передавались йому на відповідальне зберігання.

У звязку з цим, державний виконавець звернувся з відповідним поданням до Сумського міського відділу УМВС в Сумській області щодо притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за розтрату ввіреного його майна і на даний час триває досудове розслідування.

Також державним виконавцем, 27.12.2013 року була винесена третя постанова про закінчення цього виконавчого провадження. /т.4 а.с.217-218/

Крім цього, стягувач ОСОБА_2 зверталась до Ковпаківського районного суду м.Суми щодо визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження щодо передачі їй присудженого майна.

Судом її скарга була задоволена і вказана постанова державного виконавця була скасована. /т.4 а.с.219/

Таким чином триває виконавче провадження в частині передачі стягувачу ОСОБА_2 тільки двох телевізорів SAMSUNG загальною вартістю 3600 грн.

Судом також було встановлено і підтверджено самою стягувачкою, що ще в 2014 році боржник ОСОБА_1 направляв їй поштовим переказом грошові кошти в сумі 3600 грн. в рахунок відшкодування завданої їй шкоди за втрачені два телевізора.

Однак, стягувач ОСОБА_2 відмовилась отримувати цей поштовий переказ.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 запропонував стягувачу ОСОБА_2 отримати від нього вказану суму грошових коштів 3600 грн.

Однак остання відмовилась отримувати ці кошти, пояснивши, що за цю суму вона не зможе купити двох телевізорів.

Також слід зазначити, що під час судового розгляду справи судом першої інстанції за клопотанням позивачки була призначена товарознавча експертиза провадження якої за її ж клопотанням було доручене Сумському відділенню при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім.Засл. проф. ОСОБА_4.

Згідно висновку експертизи, вартість вищевказаних телевізорів SAMSUNG склала: одного 1600 грн., другого 2000 грн. /т.2 а.с.6-76/

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 заявила, що дійсно телевізори були оцінені у вказані суми, але на теперішній час за таки кошти вона не зможе купити два телевізори, тому вважає, оскільки боржник ОСОБА_1 втратив належні їй телевізори, то державний виконавець зможе звернути стягнення на інше майно боржника замість телевізорів.

Однак, такі твердження стягувача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки рішенням суду їй було виділено частину спільного майна подружжя у тому числі ці два телевізора SAMSUNG загальною вартістю 3600 грн.

Таким чином, по даному виконавчому провадженню боржник ОСОБА_1 повинен повернути їй ці два телевізори конкретних моделей, а у випадку їх втрати повинен сплатити їх вартість визначену експертом і зазначену в рішенні суду.

У випадку не повернення в добровільному порядку телевізорів або їх вартості, державний виконавець зможе звернути стягнення на інше майно боржника в межах вартості двох телевізорів, тобто на суму 3600 грн.

Але боржник ОСОБА_1 в будь-який момент готовий сплатити стягувачу цю суму коштів, що він намагався зробити в судовому засіданні.

Стягувач ОСОБА_2 на даний час не згодна з такою вартістю, оскільки за спливом часу після оцінки телевізорів пройшло декілька років і їх вартість зросла.

В такому випадку з метою захисту свого права стягувач ОСОБА_2 може звернутись до суду з відповідним цивільним позовом щодо стягнення з боржника вартості телевізорів на даний час, як в порядку цивільного судочинства, так і в рамках кримінального провадження, але це буде інший спір щодо захисту порушеного права, не повязаний з виконанням даного рішення суду і по новому спору вона може подати заяву щодо забезпечення свого позову.

Крім того, суд також зазначає, що на даний час, після скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження стосовно передачі стягувачу майна в частині передачі двох телевізорів, то на даний час триває це виконавче провадження, тобто на даний час йде стадія виконання судового рішення в цій частині, тому стягувач ОСОБА_2 може подати до державного виконавця заяву про накладення арешту на майно боржника або державний виконавець з власної ініціативи може прийняти таке рішення про накладенню арешту на майно.

Враховуючи, що на даний час судове провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 закінчено, рішення суду набрали законної сили і триває стадія виконання судового рішення, заходи забезпечення цивільного позову по даній справі застосовувались судом саме до закінчення судового розгляду справи, тому на даний час не має жодних законних підстав залишати арешт та заборону відчуження майна зазначеного в ухвалах суду, оскільки це порушує Конституційні права боржника щодо володіння переданим йому майном.

При судовому розгляді даної зави стягувач ОСОБА_2 також категорично заперечувала проти скасування арешту з мотоциклу YAMAHA XU 1600 А, 2004 року випуску, номер шасі JYAUP49, д.н.НОМЕР_1 і просила залишити арешт на цей мотоцикл.

Однак такі її твердження не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки рішенням Апеляційного суду Сумської області на її користь була стягнута половина вартості цього мотоциклу, яка входить в загальну вартість компенсації в сумі 378 561 грн. і боржник ОСОБА_1 сплатив їй цю суму компенсації у повному обсязі. /т.4 а.с.85; 123-124/

На підставі вищенаведеного вбачається, що відпали всі законні підстави в залишенні заходів забезпечення позову, тому ці заходи підлягають скасуванню судом.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Керуючись ст.154 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалами Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.10.2010 року та від 14.10.2010 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Чернобай