Справа № 352/2486/14-ц
Провадження № 2/352/129/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Старокривотульської сільської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ним у 1998 році було побудовано житловий будинок АДРЕСА_1. Будівництво велося на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, затвердженого Старокривотульською сільською радою 30.01.1998 року. У вересні 2014 року було виготовлено технічний паспорт на даний будинок. Земельна ділянка, на якій розташоване дане будинковолодіння становить 0,25 га та фактично перебуває у його користуванні на підставі рішення сесії Старокривотульської сільської ради від 30.01.1998 року. Право власності на будинок не оформлялося документально, оскільки положеннями постанови Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», які регулювали оформлення права власності на об'єкти нерухомості, завершені будівництвом, що діяла на момент завершення нами будівництва спірного будинку, не передбачалося для індивідуальних житлових будинків, побудованих у сільській місцевості. 21.10.2014 року він звернувся до виконавчого комітету Старокривотульської сільської ради про документальне підтвердження щодо володіння та користування ним даним житловим будинком, проте йому було відмовлено. Оскільки на даний час його право на будинковолодіння є не підтверджене правовстановлюючими документами, не визнається відповідачем, він не може здійснити щодо свого майна повноваження власника в частині розпоряджатися ним.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, позов підтримують, просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем у 1998 році було побудовано житловий будинок та господарські будівлі АДРЕСА_1 на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, затвердженого Старокривотульською сільською радою 30.01.1998 року (а.с.18). У вересні 2014 року було виготовлено технічний паспорт на даний будинок (а.с.19-23). Земельна ділянка площею 0,25 га, на якій розташоване дане будинковолодіння, фактично перебуває у користуванні позивача на підставі рішення сесії Старокривотульської сільської ради від 30.01.1998 року.

Довідкою Старокривотульської сільської ради від 21.10.2014 року встановлено, що Старокривотульська сільська рада підтверджує той факт, що будинковолодіння АДРЕСА_1 побудовано позивачем 1998 році відповідно до конфігурації, відображеній у технічному паспорті вказаного будинку. Земельна ділянка, на якій розміщений вказаний житловий будинок розміром 0, 25 га фактично перебуває у користуванні останнього, нічиїх прав не порушує, жодні спори щодо неї відсутні.

Право власності на будинок не оформлялося документально відповідно до положеннями постанови Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», які регулювали оформлення права власності на об'єкти нерухомості, завершені будівництвом, що діяла на момент завершення нами будівництва спірного будинку, не передбачалося для індивідуальних житлових будинків, побудованих у сільській місцевості.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 317, 319, 328, 344, 392, 397 ЦК України, та керуючись ст. 213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди (літня кухня, сарай, комора, вбиральня, криниця, ворота, огорожа) по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Струтинський Р.Р.