АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербова І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» на дії Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича та начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Стирника Євгена Вікторовича, заінтересована особа, - ОСОБА_3, в частині складення і направлення платіжних вимог та спонукання до вчинення певних дій за апеляційною скаргою Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, поданою його представником Нордіо Вадимом Вікторовичем, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ПАТ «Акцент Банк» звернулось до суду з зазначеною скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ Нордіо В.В. в частині складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання, а також заборонити Індустріальному відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ складати розпорядження про розподіл коштів та розподіляти стягнуті кошти в межах виконавчого провадження ВП № 46530807.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 20 лютого 2015 року представник ПАТ "Акцент-Банк" в Індустріальному ВДВС Дніпропетровського МУЮ ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 46530807 та дізнався, що 14 лютого 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 03 березня 2015 року № 2/752/3772/14, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ПАТ "АКцент-Банк" на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 569 572 грн.24 лютого 2015 року представником ПАТ "Акцент-Банк" до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ було подано заяву про відкладення виконавчих дій у зв'язку з тим, що боржником не отримувалася постанова про відкриття виконавчого провадження.27 лютого 2015 року боржником самостійно було виконано рішення суду та перераховано кошти стягувачеві.02 березня 2015 року боржником повідомлено Індустріальний ВДВС Дніпропетровського МУЮ про самостійне виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 2/752/3772/14 з наданням підтверджувальних документів, а також проханням про закриття виконавчого провадження. Проте, 16 березня 2015 року ПАТ "Акцент-Банк" отримано листа про те, що виконавче провадження № 46530807 не закрито, питання відкладення виконавчих дій не вирішувалось, підтвердження виконання рішення суду не надано. Також на виконання умов договору про кореспондентський рахунок у НБУ 14 квітня 2015 року до Головного управління від Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшли чотири платіжні вимоги та дві постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зокрема від 10 квітня 2015 року № В13/163 на суму 569572 грн., від 10 квітня 2015 року № В13/163-1 на суму 59 957,20 грн., від 20 лютого 2015 року постанова про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 56 957 грн. Зважаючи на те, що 02 березня 2015 року документальне підтвердження про самостійне виконання 27 лютого 2015 року рішення суду було надано, заявник вбачає стягнення з ПАТ "Акцент-Банк" за одним й тим же виконавчим документом у подвійному розмірі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області НордіоВадима Вікторовича щодо складення та направлення двох платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання у виконавчому провадженні № 46530807 з примусового виконання виконавчого листа № 2/752/3772/14 від 03 лютого 2015 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_3 суми.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - Нордіо В.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення вимог скарги про визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що судом не враховано, що присуджені стягувачу грошові кошти не були фактично передані останньому за меморіальним ордером від 27 лютого 2015 року, а залишись у володінні боржника, стягувач не мав можливості на розпорядження ними, тому у державного виконавця було достатньо підстав для примусового виконання рішення суду.

У іншій частині судове рішення суду першої інстанції заявником не оскаржено і підстав перевіряти його законність і обґрунтованість у цій частині у суду апеляційної інстанції немає.

У судовому засіданні представник позивача - Кухао О.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги скарги про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання суд першої інстанції виходив з того, що 27 лютого 2015 року боржником ПАТ "Акцент-Банк" було самостійно виконано рішення суду та перераховано за меморіальним орденом кошти у розмірі 569 572 грн. на пенсійну картку стягувача ОСОБА_3, рахунок за якою відкритий в установі боржника.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Уп.1 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, роз'яснено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, пунктом 3 вищезазначеної Постанови роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні врахувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Судом встановлено 07 липня 204 року Голосіївським районним судом м. Києва задоволено позов ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Стягнуто з ПАТ "Акцент- Банк" на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 569 572 грн..

03 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2/752/3772/14.

Постановою від 14 лютого 2015 року головного державного виконавця Індустріального ВВС Дніпропетровського МУЮ Нордіо В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 46530807, згідно якої боржнику запропоновано самостійно виконати рішення суду в строк до 20 лютого 2015 року.

Постановою від 14 лютого 2015 року державного виконавця накладено арешт на всі рахунки, відкриті за депозитними договорами, а також на грошові кошти на таких рахунках, належні ОСОБА_3, які заходиться у боржника ПАТ "Акцент-Банк".

Постановою від 14 лютого 2015 року державного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ПАТ "Акцент-Банк", у межах суми звернення стягнення 569 572 грн.

Постановою від 16 лютого 2015 року державного виконавця накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать боржнику ПАТ "Акцент-Банк".

Постановою від 20.02.2015 р. державного виконавця вирішено стягнути з боржника ПАТ "Акцент-Банк" судовий збір у розмірі 56 957 грн. (а.с. 40 зв.)

24 лютого 2015 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ПАТ "Акцент-Банк" про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.

02 березня 2015 року на адресу відділу ДВС надійшов лист боржника про фактичне виконання рішення суду. До листа боржник додав меморіальний ордер № F0227KCWXY від 27 лютого 2015 року, згідно якого грошові кошти за рішення суду перераховані на пенсійний рахунок стягувача у ПАТ "Акцент-Банк".

У подальшому до Головного управління НБУ державним виконавцем спрямовані платіжні вимоги для списання грошових коштів з рахунків, зареєстрованих за боржником у даній фінансовій установі.

Постановою від 07 травня 2015 року державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/752/3772/14, виданого 03 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва, ро стягнення з ПАТ "Акцент-Банк" на користь ОСОБА_3 569 572 грн закінчено у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" та статті 2 Закону України "Про виконавче провадження"примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до положень цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», в якій передбачено вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, зокрема пунктом 8 ст. 49 даного закону зазначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У поданій до суду першої інстанції скарзі ПАТ «Акцент Банк» зазначало, що 02 березня 2015 року в самостійному порядку проінформовано відділ ДВС про фактичне виконання вимог виконавчого документу № 2/752/3772/14 з наданням підтверджуючих документів - меморіального ордеру.

Відповідно до п.1.19-1 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України», меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до матеріального ордеру від 27 лютого 2015 року грошові кошти у сумі 569 572 грн перераховані від платника ОСОБА_3 (банк платника ПАТ «Акцент Банк») на пенсійну картку ПАТ «Акцент Банк», при цьому в меморіальному ордері визначений рахунок, на який перераховані кошти та банк одержувач - ПАТ «Акцент Банк», проте відсутні відомості про належність даного рахунку або картки стягувачу ОСОБА_3

03 березня 2015 року на адресу ОСОБА_3 Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ направлено лист з вимогою повідомити факт отримання грошових коштів.

11 березня 2015 рок на адресу відділу ДВС ОСОБА_3 подано копію заяви, адресованої боржнику, згідно змісту якої останній вимагав виконання боржником судового рішення, що свідчить про неотримання останнім грошових коштів згідно матеріального ордеру.

19 березня 2015 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_3, згідно змісту якої будь-яких грошових коштів останній не отримував, крім того, даною заявою стягувач повідомив державного виконавця, що на адресу боржника ним направлено лист, яким повідомлено про реквізити стягувача для отримання коштів за рішенням суду у ПАТ «Укрсоцбанк»

23 березня 2015 року на адресу ОСОБА_3 державним виконавцем направлено лист про надання номерів рахунків за договорами банківського вкладу та листом від 31 березня 2015 року ОСОБА_3 знову повідомив відділ про неотримання грошових коштів від боржника.

10 квітня 2015 року державним виконавцем направлені платіжні вимоги до банківських установ для списання коштів за рішенням суду.

Оцінюючи усі досліджені вищезазначені докази, у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що операція ПАТ «Акцент Банк» з перерахування коштів меморіальним ордером від 27 лютого 2015 року має формальний характер та не є належним доказом повного виконання банком, як боржником рішення суду та набуття стягувачем коштів у власність фактично полягає у внесенні певних змін до реєстрів внутрішнього бухгалтерського обліку. При цьому відповідні кошти залишились у володінні боржника, а стягувач не набув можливості користування та розпорядження ними, оскільки вчинення таких дій залежить від волі боржника (ПАТ «Акцент Банк»), який зберігає можливість чинити перешкоди. Крім того, боржник не позбавлений можливості у будь-який час відмінити здійснену ним операцію або здійснити списання коштів з рахунку стягувача іншим шляхом. Здійснений переказ стягнутих сум меморіальним ордером суперечить рішенню Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 204 року, яке носить не зобов'язальний характер щодо здійснення певних дій, наприклад, перерахування коштів з одного рахунку на інший, а яким вирішено саме стягнути кошти, тобто вилучити їх у ПАТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_3

Отже, відсутні правові підстави вважати дії головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ Нордіо В.В. в частині складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання неправомірними, зважаючи на те, що після перерахування вищезазначеним меморіальним ордером, кошти у сумі 569 572 грн. залишились у володінні ПАТ «Акцент Банк», саме перерахування цих коштів меморіальним ордером відбулося без згоди стягувача та не є належним доказом набуття останнім коштів у власність.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що дії держаного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання є неправомірними, відповідно до закону є помилковим.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги про визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312 п.2, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, поданою його представником Нордіо ВадимомВікторовичем, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в частині задоволення вимог скарги Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді