Провадження № 2-2491/15
Справа № 760/2645/15-ц
28 травня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Назарчук Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
06.02.2015 року Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та збільшивши позовні вимоги просив стягнути з Відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 2 842 905,70 грн., 3% річних в розмірі 7 284,80 грн., штраф в розмірі 177 263,55 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
В позові посилається на те, що 27.12.2013 року надав 50 000,00 доларів США у позику Відповідачу, які останній зобов'язався повернути до 27.12.2014 року, про що складено відповідну розписку.
Позивач посилається, що Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув Позивачу вищезгадану суму коштів в розмір 50 000,00 доларів США.
Таким чином, у зв'язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань, Позивач просить стягнути з Відповідача суму боргу в розмір 50 000,00 доларів США, що станом на 02.03.2015 року згідно офіційного курсу НБУ становить 2 842 905,70 грн. та 3% річних в розмірі 271,23 доларів США, що станом на 02.03.2015 року згідно офіційного курсу НБУ становить 7 284,80 грн., та штрафу в розмірі 177 263,55 грн.
В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, просили стягнути з ОСОБА_2. в сумі 420,00 грн.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частина 2 статті 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем 27.12.2013 року було укладено договір позики, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу в борг 50 000,00 доларів США, строком до 27.12.2014 року (а.с.18).
Так, відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Таким чином, наявність боргової розписки у позикодавця та відсутність останньої у позичальника, свідчить про те, що боргові зобов'язання останнім не виконані.
Встановлено, що оригінал договору позики від 27.12.2013 року знаходився у Позивача та не повернутий Відповідачу.
В договорі позики від 27.12.2013 року чітко зазначено про те, що Відповідач отримав кошти в розмірі 50 000,00 доларів США та зобов'язався їх повернути Позивачу у тому ж розмірі до 27.12.2014, тобто отримано кошти в борг.
З огляду на викладене, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності боргових зобов'язань перед Позивачем за договором позики від 27.12.2013 року та відсутності факту укладання договору позики.
За таких обставин, суд вважає, що договір позики від 27.12.2013 року в розумінні вимог ст. 1047 ЦК України є належним доказом у справі в підтвердження отримання Відповідачем у позику від Позивача коштів у розмірі 50 000,00 доларів США.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Судом встановлено, що Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та суму боргу у розмірі 50 000,00 доларів США в строк до 27.12.2014 року, Позивачу не повернув, а тому суд вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача боргу за договором позики від 27.12.2013 року у розмірі 50 000,00 доларів США, що станом на 28.05.2015 року згідно офіційного курсу НБУ України становить 1 052 064,25 грн., підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних, за період прострочення з 28.12.2014 року по 02.03.2015 року в розмірі 267,12 доларів США, що станом на 28.05.2015 року згідно офіційного курсу НБУ України становить 5620,55 грн.
Крім того, відповідно до п. 3 Договору позики, у випадку прострочення внеску останньої суми Позичальник виплачує Позикодавцеві штраф у розмірі 0,2 % від суми заборгованості, яка залишилася за кожний день прострочення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача на Користь позивача суми штрафу за період з 28.12.2014 року по 02.03.2015 року в розмірі 6500,00 доларів США, що станом на 28.05.2015 року згідно офіційного курсу НБУ України становить 136768,35 грн.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Також суд вважає, що з Відповідача підлягають стягненню витрати понесені Позивачем за здійснення оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн., що підтверджуються наявною в справі квитанцією № 381225480.5.1 від 05.05.2015 року, як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 1 194 453,15 грн.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00 грн., витрати по здійсненню оголошення у пресі в розмірі 420,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.
Суддя: