МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 _______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/4342/15-ц
Номер провадження №2/521/3010/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі судового засідання - Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, -
До Малиновського районного суду м. Одеси 20.03.2015 року звернувся позивач ОСОБА_2 із позовною заявою до ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про зобовязання видати грошові кошти з банківського рахунку.
Позивач вказує, що 15.03.2015 року йому не було перераховано суму вкладу.
Та при зверненні 17.03.2015 року до банку із вимогою про повернення суми банківського вкладу ОСОБА_2 отримав відмову.
Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_5, надала до суду заяву згідно якої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі та просила розглянути справу за її відсутністю.
У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено Договір банківського вкладу №020/115/1076-980 («Лояльний»), за умовами якого ОСОБА_2 вніс на рахунок банку суму вкладу у розмірі 200000,00 грн. Відповідно до Умов п. 2 зазначеного ОСОБА_4 - строк зберігання вкладу складає 270 календарних днів, з розрахунку процентної ставки з 18.06.2014 року - 24.5% річних, з 15.12.2014 року 3% річних.
Згідно пунктів 3.1.3, 3.1.4 вищевказаного ОСОБА_4 банківського вкладу банк зобов'язався зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену у п. 2 цього ОСОБА_4, шляхом перерахування на власний поточний (з використанням СПЗ) рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника, підтвердивши повернення вкладів та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції банк та/або виписки з Депозитного рахунку.
Згідно з п. 2 ОСОБА_4 здійснює перерахунок процентів з дати 15.12.2014 до дня, що передує Даті повернення вкладу, за ставкою 3 (три) проценти річних з урахуванням положень п. 4 договору.
Однак, вказану заяву відповідач залишив без реагування, суму вкладу готівкою позивачу не повернуто, що підтверджується письмовими заперечення представника відповідача поданими до суду 28.04.2015 року.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язується виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором.
За ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника.
Пунктом 7.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., за поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Частиною 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що ОСОБА_4 зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду, законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.
Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої 1 Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р., встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.
У свою чергу, п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Згідно із ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи те, що позивач звертався до відповідача з приводу виплати коштів з належного йому рахунку, але відповідач такі дії не вчинив, суд вважає, що ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» порушує права позивача на отримання його власних коштів.
Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року, вирішуючи спори, що випливають із права приватної власності громадян, суди повинні виходити з положень ст. 41 Конституції про те, що це право є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений.
Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
При цьому, відповідно до положень ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Таким чином, обмеження прав позивача щодо отримання коштів, які є його власністю, є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а також Конституції України.
Позивач був позбавлений права на вищезазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому має право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень.
Згідно ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
З наданих суду копій ОСОБА_4 банківського вкладу №020/115/1076-980 («Лояльний») від 18.06.2014 року та ОСОБА_4 № 3/115/383-980 про відкриття банківського поточного рахунку у національній валюті, за наведеними в договорах умовами не передбачено умови щодо сплати відповідачем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.
В звязку з цим суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача пені у розмірі 536,99 гривень не підлягає задоволенню.
Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2005,98 грн., що підтверджується квитанцією №17 від 20.03. 2015 року, наявним в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача грошові кошти у вигляді банківського вкладу, пеню та судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» (ЕДРПОУ 33299878) на користь на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та судові витрати у розмірі 2005,98 грн. (дві тисячі пять гривень девяносто вісім копійок)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Жуган