Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1786/15-ц
Провадження № 2-о/553/49/2015
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2015м. м. Полтава

суддя Ленінський районний суд м. Полтави ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року заявниця ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім.

Так, до матеріалів заяви вбачається, що гр. ОСОБА_3 надано заяву про доручення матері останньої - ОСОБА_2 займатися підготовкою необхідних документів для отримання рішення суду ( а.с.9).

Законодавцем визначено, що цивільне процесуальне представництво це такі юридичні відносини, за якими одна особа представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.

Поряд з цим, законодавцем визначено поняття цивільного процесуального представника, відповідно до якого цивільній процесуальний представник це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

При цьому, статтею 38 ЦПК України визначено, характерні риси процесуального представництва, це:

- представництво - це здійснення представником процесуальних дій у суді, яка відбувається в межах правовідносин представника і суду;

- учасниками процесуальних правовідносин за участю представника є дві сторони: представник та суд;

- представник виступає від імені особи, яку представляє;

- представник діє в інтересах особи, яку представляє ( за загальним правилом, представник не є субєктом спірного матеріального правові ношення, крім випадку, коли співучасники доручили ведення справи одному з них;

- діяльність представника в інтересах і від імені особи, яку він представляє в інтересах і від імені особи, яку він представляє, полягає в учиненні процесуальних дій;

- правова позиція представника не може вступати в протиріччя з правовою позицією особи, яку він представляє, якщо ця особа не є недієздатною;

- представник діє в обсязі повноважень, що йому надані законом та особою, яку він представляє; юридична зацікавленість представника має процесуальний характер;

- через представника можуть діяти будь-які правоздатні особи, що беруть участь у справі, крім прокурора.

Статтею 245 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність це письмовий документ, який видається однією особою іншій особі.

Загальні вимоги до змісту довіреності такі:

По-перше, вона може бути вчинена лише у письмовій формі.

По-друге, як кожен іменний документ, вона має містити необхідні реквізити: вказівку на субєкти, місце, дату видачі тощо.

По третє, у довіреності має бути зазначений обсяг повноважень, наданий представникові тим, кого представляють.

З матеріалів заяви вбачається, що у громадянки ОСОБА_2 відсутні будь-які правові підстави для представлення інтересів ОСОБА_3, оскільки в матеріалах справи відсутня належним чином оформлена та зареєстрована Єдиному реєстрі довіреностей, довіреність на представлення інтересів ОСОБА_3 останньою.

Більше того, слід звернути увагу, на те, що надана до матеріалів заява ОСОБА_3 адресована Ленінському районному суду м. Полтави про доручення матері, ОСОБА_2, займатися підготовкою необхідних документів для отримання рішення суду не може вважатися документом, який надає право ОСОБА_2 право на звернення з заявою до суду з заявою, її підписання та право на представлення інтересів ОСОБА_3, оскільки даний документ не відповідає вимогам ст. 245 ЦПК України.

Таким чином наведені вище обставини свідчать про те, що заяву подано до суду не уповноваженою особою по справі.

Пунктом 3 частини3 статті 121 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Частиною 5 статті 121 ЦПК України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вимог закону щодо повернення позовної заяви, заяв приходжу до висновку, що заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою, підлягає поверненню.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, сплачений ОСОБА_2 при зверненні до суду з з заявою про визнання особи безвісно відсутньою судовий збір в сумі 121,80 грн.. згідно квитанції № 0.0.381707249.1 від 06 травня 2015 року підлягає поверненню ( а.с.1).

Керуючись ст. ст. 121,245 ЦПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суддя

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою - повернути заявниці, в звязку з поданням заяви не уповноваженою особою по справі.

Розяснити заявниці що відповідно до ч. 121 ЦПК України вона після усунення умов, що були підставою для повернення заяви має право звернутися до суду повторно.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Полтава Полтавської областіповернути ОСОБА_2 сплачений при подачі заяви судовий збір в сумі 121, 80 грн. згідно квитанції № 0.0.381707249.1 від 06 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1