АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/8001/15 Головуючий 1 інст. - Березовська І.В. Справа №635/4115/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Ковган С.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 05 жовтня 1996 року до 20 квітня 2014 року, мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, на якого відповідач ОСОБА_4 сплачувала аліменти за рішенням суду в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення сином повноліття.

03 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду до закінчення сином навчання.

Посилався на те, що син є студентом Харківського автомобільно - дорожнього технікуму, стипендію не отримує, проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні, однак його пенсії по інвалідності не достатньо для забезпечення сина. Відповідач є працездатною, має достатній заробіток та можливість надавати допомогу сину під час його навчання, інших дітей та утриманців не має.

Відповідач ОСОБА_4 в особі свого представника позов визнала частково, вважала достатнім стягнення аліментів на повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини її заробітка щомісячно, оскільки вона надає йому допомогу й у добровільному порядку. Крім того просила врахувати, що син навчається на безоплатній формі навчання, а вона має обов'язок по погашенню боргів за комунальні послуги, зроблені за життя її матері.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: н його користь з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в poзмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 03 червня 2015 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23-річного віку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також з ОСОБА_4 стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити це рішення суду в частині розміру аліментів, стягнутих на утримання сина, збільшивши їх розмір до 1/4 частини заробітку ОСОБА_4 щомісячно.

Зазначає, що судом на порушення вимог ст. 182 СК України не враховано, що він має незначний розмір пенсії, якої недостатньо для утримання його похилого віку матері та сина, який часто хворіє та потребує лікування, інших доходів не має, а відповідач має достатній заробіток для утримання сина.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст.. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи син сторін ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на денному відділенні Харківського автомобільно - дорожнього технікуму безплатної форми навчання, та отримує з липня 2015 року стипендію в сумі 550 гривень на місяць. Дата закінчення технікуму зазначена червень 2018 року.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 та не оспорювалося апелянтом ОСОБА_3 відповідач 17.06.2015 р. оплатила за навчання сина на курси водіїв в сумі 1100 грн., надає останні два місяці добровільну допомогу синові.

З матеріалів справи вбачається, що визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, який повинна платити ОСОБА_4, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.. 182 СК України врахував розмір доходу сторін, який у відповідача є декілька більшим ніж у позивача, а також наявність у останнього тимчасових інших заробітків, про що він пояснював й у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги на те, що син хворіє і потребує багато витрат на лікування, проїзд до технікуму, харчування, а літня мати знаходиться на його ( позивача) утриманні, не доведені належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 308 ЦПК країни є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: