Провадження № 2/638/944/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.15 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Забіякі Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, а також за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання коштів особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду міста Харкова звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, уточнивши яку просила визнати грошові кошти, внесені відповідачем на рахунки у ПАТ «Ощадбанк», а саме 09.04.2013 року на рахунок №8301 грошові кошти у розмірі 120 000,00 гривень та 03.05.2013 року на рахунок №7420 грошові кошти у розмірі 130 000,00 гривень спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Також просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 125 000,00 гривень у якості належних їй 1/2 частки від грошових коштів, внесених відповідачем на рахунки 8301 та 7420 у ПАТ «Ощадбанк» за час перебування у шлюбі із відповідачем, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 29.10.2013 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було вирішено відкрити на імя чоловіка депозитні рахунки, на які покласти спільні кошти у сумі 250 000,00 гривень, а саме: 09.04.2013 року на рахунок №8301 грошові кошти у розмірі 120 000,00 гривень та 03.05.2013 року на рахунок №7420 грошові кошти у розмірі 130 000,00 гривень. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відмовився повернути половину спільно внесених на депозит грошових коштів та нарахованих банком відсотків. На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити та надав пояснення відповідно до викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання грошових коштів особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу, в якому просив, визнати за ним, ОСОБА_2, грошові кошти та відсотки, які нараховувались на грошові кошти особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу, а саме: рахунок № 3620 у сумі 150 000,00 гривень в АТ «Ощадбанку» та рахунок № 7420 у сумі 150 000,00 гривень в АТ «Ощадбанку».

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовують тим, що 31.01.1953 року, ОСОБА_2, перебував у шлюбі з ОСОБА_3. За час спільного життя з ОСОБА_3 07.10.2008 року в ощадбанку на імя ОСОБА_2 було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 308 у сумі 96 785,98 гривень. Даний рахунок було закрито 08.04.2010 року, залишок на якому на цей час становив 145 000,97 гривень.

08.04.2010 року він з дружиною у ВАТ «Ощадбанк» уклали на імя ОСОБА_2 договір № 334 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» для фізичної особи на суму 150 000,00 гривень та на імя ОСОБА_3 договір № 335 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» для фізичної особи на суму 10 000,00 гривень. Строк обох договорів діяв до 08 жовтня 2011 року. Сума договорів змінювалась, так як вони з дружиною постійно поповнювали рахунки.

07.09.2011 року померла його перша дружина, ОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем після її смерті на все належне їй мано є ОСОБА_2. Після її смерті ОСОБА_2 успадкував її вклад за договором № 335 від 08.04.2010 року у сумі 105 000,00 гривень.

08.10.2011 року ОСОБА_2 на своє імя відкрив в ВАТ «Ощадбанк» рахунок «Строковий пенсійний» № 353 у сумі 150 000,00 гривень, який було відкрито у звязку з закінченням дії договору № 334 від 08.04.2010 року та рахунок «Строковий пенсійний» № 354 у сумі 50 000,00 гривень, який було відкрито у звязку з закінченням дії договору № 335 від 08.04.2010 року.

09.04.2013 року рахунок «Строковий пенсійний» № 353 у сумі 150 000,00 гривень було закрито у звязку з закінченням строку дії договору та 09.04.2013 року ці кошти у сумі 150 000,00 гривень було внесено на рахунок «Строковий пенсійний» №3620.

На рахунок «Строковий пенсійний» № 354 ОСОБА_2 було внесено: 08.11.2011 року 20000,00 гривень, 09.12.2011 року 5000,00 гривень, 11.01.2012 року 5000,00 гривень, 17.02.2012 року 5000,00 гривень, 08.06.2012 року 5000,00 гривень, 14.08.2012 року 20000,00 гривень, 21.09.2012 року 5000,00 гривень, 11.12.2012 року 5000,00 гривень.

Даний рахунок 09.04.2013 року було закрито у сумі 120 000,00 гривень у звязку з закінченням строку дії договору та 09.04.2013 року ця сума 120 000,00 гривень була внесена на поточний рахунок № 8301 (раніше № 13002 в ощадній книжці, яка була відкрита 14.10.1977 року, та на яку щомісячно зараховувалась пенсія).

22.03.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

10.04.2013 року з поточного рахунку № 8301 (ощадної книжки) ОСОБА_2 було знято кошти у сумі 50 000,00 гривень, які були покладені вдома для особистих потреб.

03.05.2013 року з поточного рахунку № 8301 ОСОБА_4 було знято кошти у сумі 87 400,00 гривень.

03.05.2013 року (дата валютування 07.05.2013 року) ОСОБА_4 було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 7420 у сумі 130 000,00 гривень. На цей рахунок ОСОБА_5 було внесено: 13.08.2013 року 10000,00 гривень, 08.01.2014 року 10000,00 гривень.

Враховуючи викладене, відповідач за первісним позовом стверджує, що всі ці грошові кошти ним були нажиті ще до шлюбу з ОСОБА_1 і вона не має до них ніякого відношення. Грошові кошти, які знаходились на рахунках, ОСОБА_2 навіть не брав до рук, оскільки коли закінчувався строк дії вкладу, то цього ж дня відкривався новий рахунок.

29.10.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинені в липні 2013 року у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, спільного господарства не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають.

09.10.2014 року рахунок № 3620 у сумі 150 000,00 гривень було закрито та 09.10.2014 року безготівковим шляхом з цього рахунку було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 9920 у сумі 150 000,00 гривень.

08.11.2014 року рахунок № 7420 у сумі 150 000,00 гривень було закрито та 08.11.2014 року безготівковим шляхом з цього рахунку було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 3820 у сумі 150 000,00 гривень.

09.12.2014 року рахунок № 3820 у сумі 148585,27 гривень було закрито.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник зустрічні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення відповідно до викладених у зустрічному позові, просили відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З актового запису № 273, який було зроблено 31.01.1953 року Бюро ЗАГС Червонопресненського району м.Москва та видано свідоцтво про шлюб серія ІІ-А №988724 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище -ОСОБА_2.

За час спільного життя з ОСОБА_3 07.10.2008 року на імя ОСОБА_2 було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 308 у сумі 96 785,98 гривень. Даний рахунок було закрито 08.04.2010 року, залишок на якому на цей час становив 145 000,97 гривень.

08.04.2010 року він з дружиною у ВАТ «Ощадбанк» уклали на імя ОСОБА_2 договір № 334 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» для фізичної особи на суму 150 000,00 гривень та на імя ОСОБА_3 договір № 335 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» для фізичної особи на суму 10 000,00 гривень. Строк обох договорів діяв до 08 жовтня 2011 року. Сума договорів змінювалась, так як вони з дружиною постійно поповнювали рахунки.

07.09.2011 року померла його дружина, ОСОБА_3. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 323673, виданого 08.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Єдиним спадкоємцем після її смерті на все належне їй мано є ОСОБА_2. Після її смерті ОСОБА_2 успадкував її вклад за договором № 335 від 08.04.2010 року у сумі 105 000,00 гривень.

08.10.2011 року ОСОБА_2 на своє імя відкрив в ВАТ «Ощадбанк» рахунок «Строковий пенсійний» № 353 у сумі 150 000,00 гривень, який було відкрито у звязку з закінченням дії договору № 334 від 08.04.2010 року та рахунок «Строковий пенсійний» № 354 у сумі 50 000,00 гривень, який було відкрито у звязку з закінченням дії договору № 335 від 08.04.2010 року.

09.04.2013 року рахунок «Строковий пенсійний» № 353 у сумі 150 000,00 гривень було закрито у звязку з закінченням строку дії договору та 09.04.2013 року ці кошти у сумі 150 000,00 гривень було внесено на рахунок «Строковий пенсійний» №3620.

На рахунок «Строковий пенсійний» № 354 ОСОБА_2 було внесено: 08.11.2011 року 20000,00 гривень, 09.12.2011 року 5000,00 гривень, 11.01.2012 року 5000,00 гривень, 17.02.2012 року 5000,00 гривень, 08.06.2012 року 5000,00 гривень, 14.08.2012 року 20000,00 гривень, 21.09.2012 року 5000,00 гривень, 11.12.2012 року 5000,00 гривень.

Даний рахунок 09.04.2013 року було закрито у сумі 120 000,00 гривень у звязку з закінченням строку дії договору та 09.04.2013 року ця сума 120 000,00 гривень була внесена на поточний рахунок № 8301 (раніше № 13002 в ощадній книжці, яка була відкрита 14.10.1977 року та на яку щомісячно зараховувалась пенсія).

10.04.2013 року з поточного рахунку № 8301 (ощадної книжки) ОСОБА_2 було знято кошти у сумі 50 000,00 гривень, які були покладені вдома для особистих потреб.

03.05.2013 року з поточного рахунку № 8301 ОСОБА_4 було знято кошти у сумі 87 400,00 гривень.

03.05.2013 року (дата валютування 07.05.2013 року) ОСОБА_4 було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 7420 у сумі 130 000,00 гривень. На цей рахунок ОСОБА_5 було внесено: 13.08.2013 року 10000,00 гривень, 08.01.2014 року 10000,00 гривень.

09.10.2014 року рахунок № 3620 у сумі 150 000,00 гривень було закрито та 09.10.2014 року безготівковим шляхом з цього рахунку було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 9920 у сумі 150 000,00 гривень.

08.11.2014 року рахунок № 7420 у сумі 150 000,00 гривень було закрито та 08.11.2014 року безготівковим шляхом з цього рахунку було відкрито рахунок «Строковий пенсійний» № 3820 у сумі 150 000,00 гривень.

09.12.2014 року рахунок № 3820 у сумі 148585,27 гривень було закрито.

Вищезазначене підтверджується відповіддю ПАТ «Ощадбанку» №11-16/40-391 від 23.02.2015 року та копіями документів щодо руху коштів по банківських рахунках, які були надана на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Також з цієї відповіді вбачається, що невідповідність дат, зазначених у заяві на видачу готівки та заяві на переказ готівки, з випискою по рахунку №7420 та №8301 пояснюються тим, що у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 19.12.2012 року №1043-р «Про перенесення робочих днів у 2013 році» та у наказі Національного банку України від 24.06.2011 року № 103 «Про технологічний регламент роботи системи електронних платежів Національного банку України» (зі змінами) вказано, що дні роботи системи електронних платежів Національного банку України переносяться з пятниці 3 травня на суботу 18 травня 2013 року.

Здійснені банком операції мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку згідно з пунктом 2.11 глави 2 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за № 559/7880 (зі змінами), тобто «операції банку мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні»

Згідно з ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Згідно ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму ВСУ України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу.

22.03.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ №261583, виданого 22.03.2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 184.

29.10.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинені в липні 2013 року у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, що спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Рішення набуло законної сили.

Згідно ст. 61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих на імя ОСОБА_2 є його особистою власністю, набутою до шлюбу з позивачкою, оскільки грошові кошти, які знаходились та знаходяться на рахунках ОСОБА_2 після закінчення строку дії вкладів цього ж дня безготівковим шляхом переводились на нові рахунки.

Також суд звертає увагу на те, що позивачка з відповідачем перебували у шлюбі до фактичного припинення шлюбних відносин тільки три місяці. Розмір пенсії позивачки в цей період не перевищував 1100 грн. на місяць. Наявність інших грошових коштів та заощаджень в судовому засіданні не доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно посвідчення серія Є № 008130, виданого 01.01.2005 року, ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів війни. Тому у відповідності до ст. 5 ч.1 п.п. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору у звязку з тим, так як він є інвалідом Великої Вітчизняної війни II групи.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивачку за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Москалець ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 грошові кошти та відсотки, які нараховувались на грошові кошти, особистою приватною власністю останнього, як набуті до шлюбу з ОСОБА_1, що розміщені на рахунках №3620 в сумі 150000 грн. та № 7420 в сумі 150000 грн. в АТ «Ощадбанк».

Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: