Справа № 511/1359/15-ц
Номер провадження: 2/511/536/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,94 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051, після смерті ОСОБА_4, померлої 20.01.2012 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області та відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином рекомендованим листом, надали суду заяви в яких позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю та просили слухати справу у їх відсутність.

В позові позивач ОСОБА_1 вказувала, що 20.01.2012 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 4,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051 розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області. За життя померла ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла позивачці по справі, крім іншого, вище зазначену земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є син померлої ОСОБА_2, та позивачка, донька померлої ОСОБА_1 Син померлої відмовився від своєї частини спадкового майна, про що надав відповідну заяву. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була заведена спадкова справа №14/2012. Однак в видачі свідоцтва про право спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Документи на земельну ділянку були втрачені, але факт належності земельної ділянки померлій підтверджується наданими суду письмовими доказами. Тому просить рішенням суду визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на зазначену земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4, померлій 20.01.2012 року. (а.с.3-6)

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2012 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №284389, виданим 23.01.2012 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 4 (а.с.7).

При житті ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка, площею 4,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051 розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Дані обставини підтверджуються:

- архівним витягом із розпорядження Роздільнянської РДА Одеської області від 25.02.2005 року №141/А-2005, згідно якого був затверджений список громадян, яким передаються земельні частки (паї) в натурі із земель колективної власності колишнього КСП ім. Фрунзе на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, серед яких під номером 258 зазначена ОСОБА_4 (а.с.18);

- актом про перенесення в натурі меж земельної ділянки, та передачу на зберігання межових знаків від 04.03.2005 року (а.с.19-20);

- витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 06.03.2015 року, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 загальною площею 4,9415 га з цільовим призначанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з 26.08.2005 року зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (а.с.21-23);

- довідкою ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області №91 від 05.03.2015 року, згідно якої вище зазначена земельна ділянка належала померлій 20.01.2012 року ОСОБА_4 (а.с.24)

При житті померлою ОСОБА_4 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373958 виданий 26.08.2005 року, але він був втрачений, про що було надано оголошення в газеті «Вперед» від 01.02.2012 року №8 (10824). (а.с.16-17)

Відповідно до п.3.1 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України)

Позивачка за отриманням дублікату правовстановлюючого документу зверталась до відділу Держземагенства в Роздільнянському районі, однак їй відмовили в видачі дублікату Державного акту про право власності на земельну ділянку (лист без номера а.с.15), так як другий екземпляр державного акту залишається на зберіганні в Головному управління Держкомзему в м. Києві і видачі не підлягає.

Вартість належної ОСОБА_4 вище зазначеної земельної ділянки становить 120328,44 грн, що підтверджується листом відділу держземагенства у Роздільнянському районі від 11.03.2015 року №19-1322-0.13-970/2-15.

Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно дана земельна ділянка належала на праві власності померлій ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 30.06.2009 року, посвідчений секретарем Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №32, згідно якого заповіла ОСОБА_1, все своє майно.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса , на підставі якої була заведена спадкова справа №14/2012.

Відповідно до ст.1241 ЦК України право на обовязкову частку у спадщині набув і син померлої - ОСОБА_2, який від своєї частки спадщини відмовився, що підтверджується відповідною заявою, яка зберігається в матеріалах спадкової справи №14/2012.

Позивачці ж у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.14).

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а тому за нею, як спадкоємицею за заповітом, належить визнати право власності на земельну ділянка площею 4,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, і яка належала на праві власності померлій ОСОБА_4

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.1216, 1217, 1218, 1223, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0051, розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлій 20.01.2012 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук