Справа № 415/6689/15-ц
Провадження № 2-н/415/446/15
УХВАЛА

23.10.15 м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Суббота М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луганськвугілля» заборгованості із заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства «Луганськвугілля» заборгованості із заробітної плати.

Розглянувши подану заяву суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З заяви та доданих до неї документів вбачається, що заява при видачу содового наказу подана без додержання вимог, викладених у ч. 5 ст. 98 ЦПК України, а саме: до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу фізичною особою сплачується судовий збір за ставною 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до положень ст. 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються лише позивачі - у справа про стягнення заробітної плати, а отже відповідно до положень чинного законодавства заявники у справах про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати від сплати судового збору не звільняються.

Як вбачається з заяви, заявником не сплачено судовий збір за видачу судового наказу про стягнення заробітної плати.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 гривні 60 копійок та надати Лисичанському міському суду Луганської області оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 98 ЦПК України у заяви повинно бути зазначено імя (найменування) заявника та боржника.

Як вбачається із заяви процесуальний статус сторін визначено, як «позивач» і «відповідач», замість необхідного «заявника» і «боржника». Отже, слід усунути розбіжності в процесуальному статусі сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин суд вважає, що заяву про видачу судового наказу про стягнення з заборгованості із заробітної плати слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків. В іншому випадку заява про видачу судового наказу вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 98, 99, 119-121, 208-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луганськвугілля» заборгованості із заробітної плати залишити без руху, позивачу в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки: сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 243,60 грн. за такими реквізитами: код ЄДРПОУ суду 05381343, код класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, № рахунку щодо сплати судового збору 0051, код ОКПО отримувача 37800278, МФО 804013, банк отримувача коштів ГУ ДКСУ у Луганській області та усунути розбіжності в процесуальному статусі сторін.

Розяснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, заява про видачу судового наказу вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.І. СУББОТА