Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Леміш О.М.,

з участю секретаря- Леміш О.М ,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -

установив:

ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , орган опіки та піклування з позовом про позбавлення батьківських прав.

Свій позов позивачка мотивувала тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх шлюбу народився син ОСОБА_4.

19.04.2004 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу мати ОСОБА_4 обрала своє дівоче прізвище - ОСОБА_3.

8.01.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. було укладено шлюб, після чого ОСОБА_4 постійно проживав у сімї позивачів.

Відповідач після розірвання шлюбу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою дитини до самостійного життя, зокрема:не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Відповідач покинув свого сина ще в 2004 році і майже з ним більше не зустрічався, жодного матеріального забезпечення відповідач своєму сину не надавав, що свідчить про самоусунення від виховання свого сина.

На даний час дитина виховується у сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_8, про що свідчить довідка № 414 від 03.03.2015 року з КП «ЖРЕР-1». Весь цей час син знаходиться на її утриманні. Тому, з посилкою на приписи Сімейного Кодексу України позивачка просить позбавити батька батьківських прав.

Позивачка та її представник в судовому засвданні позовні вимогипідтримали та просили суд такі задовільнити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивача та представника позивача, які погодились на розгляд справи у відсутності відповідача, свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які в судовому засіданні своїми свідченнями підтвердили обставини наведені в позові, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено , що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від їх шлюбу народився син ОСОБА_4.

19.04.2004 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу мати ОСОБА_4 обрала своє дівоче прізвище - ОСОБА_3.

8.01.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. було укладено шлюб, після чого ОСОБА_4 постійно проживав у сімї позивачів.

Відповідач після розірвання шлюбу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою дитини до самостійного життя, зокрема:не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Відповідач покинув свого сина ще в 2004 році і майже з ним більше не зустрічався, жодного матеріального забезпечення відповідач своєму сину не надавав, що свідчить про самоусунення від виховання свого сина.

На даний час дитина виховується у сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_8, про що свідчить довідка № 414 від 03.03.2015 року з КП «ЖРЕР-1». Весь цей час неповнолітній знаходиться на утриманні позивачів.

Відповідач покинув свого сина в 2004 році і майже з ним більше не зустрічався, жодного матеріального забезпечення відповідач своєму сину не надавав, що свідчить про самоусунення від виховання свого сина.

З характеристики дитини вбачається, що відповідач жодного разу не був присутній на батьківських зборах і ніколи не цікавився шкільним життям свого сина.

З характеристики відповідача вбачається, що останній постійного працевлаштування не мав, про матеріальне забезпечення своєї сімї не турбувався, вихованням дитини не займався. На території сільської ради с. Ярок відповідач тривалий час не проживає.

Представник Служби у справах дітей подав до суду висновок про доцільність позбавлення батька батьківських прав ..

Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини …

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З урахуванням викладеного, суд має підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.213-215, 169 ЦПК України, ст.164 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_5 аліменти в розмірі 2000 /дві тисячі/ грн. 00 коп. на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, починаючи з 01.04.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2, а в разі продовження навчання - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.