АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7791/15 Головуючий 1 інстанції: Курганникова О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коровіна С.Г.,

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.,

при секретарі Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» , третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначили, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2001/0907/98-012 від 25.09.2007 року.

Відповідно до кредитного договору відповідачу ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 880 000 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом, а у разі невиконання умов п. 5.1.12 вищевказаного договору ОСОБА_2 сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до 24.09.2017 року.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Між тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на підставі документації.

Крім того, в забезпечення умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 2001/0907/98-012-Р1 від 25 вересня 2007 року відповідно до якого, він зобов'язується у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

В порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 2001/0907/98-012 від 25.09.2007 року, відповідачі не виконували належним чином умови договору, що проявлялося у несвоєчасній сплаті основного боргу та процентів за кредитом, у зв'язку з чим, станом на 16.07.2013 року, відповідачами не було погашено заборгованість за кредитом та відсотками на загальну суму 1642619,3 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 16.07.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 13129456,95 грн., що складається з наступного:

- 892598,66 Дол. США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 16.07.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 7134541,09 грн. - заборгованість по кредиту;

- 381288,89 Дол. США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 16.07.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 3047642,10 грн. - заборгованість по відсоткам;

За порушення виконання відповідачем умов кредитного договору, банком була нарахована неустойка, у виді пені, передбачена договором, а саме: пеня за прострочення платежів по нарахованим відсоткам - 2947273,76 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 10182183,19 грн., неустойку (пеня) у розмірі 2947273,76 грн. та судові витрати в розмірі 3441,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задоволені у повному обсязі. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», заборгованість за кредитним договором у розмірі 13129456 (тринадцять мільйонів сто двадцять дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн. 95 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зазначене рішення було оскаржено ОСОБА_2 Поручитель ОСОБА_3, позивач за зустрічним позовом, рішення суду не оскаржив.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року залишено без змін. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним в апеляційному порядку е переглядалося.

У жовтні 2015 року на вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій вона просить рішення суду скасувати відмовити ТОВ «Кредитні ініціативи» в позові в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи» , третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обгрунтування скарги зазначає, що про даний спір та оскаржуване рішення суду їй стало відомо 19 жовтня 2015 року, від ОСОБА_3

ОСОБА_1 зазначає, що є дружиною ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про шлюб від 09 квітня 2010 року. Виступаючи поручителем по кредитному договору її чоловік та відповідач по справі поставив під загрозу примусового стягнення з нього боргу по кредитному договору , що укладений з ОСОБА_2. Вважає, що підписання будь-яких договорів, які можуть вплинути на долю спільного майна подружжя, повинно бути погоджено з обома членами подружжя.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони (позивач, відповідач) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2, укладено кредитний договір № 2001/0907/98-012 від 25.09.2007 року на отримання кредиту у розмірі 880 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом, а у разі невиконання умов п. 5.1.12 вищевказаного договору ОСОБА_2 сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до 24.09.2017 року (а. с. 23-32).

Пунктом 1.1, 1.3 вищезазначеного договору встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 880 000 Дол. США, а також сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені кредитним договором, а у разі невиконання умов п. 5.1.12 вищевказаного договору та сплатити Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. Та п. п. 3.1, 3.3. п. 3 Договору передбачено, що відповідач повертає кредит та сплачує відсотки через касу Банку, згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Умовами кредитного договору № 2001/0907/98-012 від 25.09.2007 року встановлено, що невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору тягне за собою певні наслідки, а саме: відповідно до п. 3.8 - У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, в строки, змінені за згодою Сторін цим пунктом цього договору, Банк має право вимагати виконання таких зобов'язань у порядку, передбаченому п. 3.10. цього договору; п. 8.1. - за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користуванням кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається - 360 (триста шістдесят) днів.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 2001/0907/98-012 від 25.09.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником, якого з 28.11.2012 року стало Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_3 було укладено договори поруки № 2001/0907/98-012-Р1 від 25 вересня 2007 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 зобов'язуються відповідати перед Банком у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором (а. с. 57).

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки № 2001/0907/98-012-Р1 від 25.09.2007 року, від 20 березня 2009 року, поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, у сумі 860556,00 доларів США, строком до 24 вересня 2017 року, з процентною ставкою 12,5% річних за їх використання. Згаданий кредитний договір № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, а також додаткові договори до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід'ємною частиною кредитного договору № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, надалі іменуються «Основне зобов'язання». Всі інші умови Договору поруки залишаються без змін. Договір підписано представником банку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 58);

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки № 2001/0907/98-012-Р1 від 25.09.2007 року, від 24 листопада 2009 року, поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, у сумі 880000,00 доларів США, строком до 24 вересня 2017 року, з процентною ставкою 12,5% річних за їх використання. Згаданий кредитний договір № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, а також додаткові договори до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід'ємною частиною кредитного договору № 2001/0907/98-012 від 25 вересня 2007 року, надалі іменуються «Основне зобов'язання». Всі інші умови Договору поруки залишаються без змін. Договір підписана представником банку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3О (а. с. 59)

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки № 2001/0907/98-012-Р1 від 25.09.2007 року, від 18 лютого 2010 року, Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №2001/0907/98-012 від « 25» вересня 2007 року, у сумі 892598,66 доларів США в тому числі зміненої згідно з Договором про внесення змін та доповнень №8 від 18.02.2010 року строком до « 24» вересня 2027 р. з наступною процентною ставкою : 1.1 - 7,25 % річних за період користування кредитом з 19 лютого 2010 р. по 09 листопада 2010 р.; 1.2 - 10 % річних за період користування кредитом з « 10» листопада 2010р. по 09 листопада 2011 р.; 1.3. - 17,21 % річних за період користування кредитом з « 10» листопада 2011 р. по « 24» вересня 2027р. (далі - кредит); Згаданий кредитний договір №2001/0907/98-012 від « 25» вересня 2007 року , а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід'ємною частиною кредитного договору №2001 /0907/98-012 від « 25» вересня 2007 року, надалі іменуються «Основне зобов'язання». Всі інші умови Договору поруки залишаються без змін. Договір підписана представником банку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3О (а. с. 60-61)

Згідно п. 10 № 2001/0907/98-012-Р1 від 25.09.2007 року цей договір вступає у силу з моменту його належного оформлення Сторонами.

Відповідно до вимог 1054, 215 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

У п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що положення статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК) щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Генеральна угода та кредитні договори є правочинами щодо отримання у власність майна, а не розпорядження майном, яке належить подружжю.

За таких обставин згоди одного з подружжя на укладення договору кредиту іншим подружжям не потребується.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 вказаний договір поруки було підписано у 2007 році, тобто до укладення шлюбу з апелянтом.

Отже, згоди ОСОБА_1 на укладення договору поруки ОСОБА_3 не була потрібна. Не доведено ОСОБА_1, що її особисті права порушуються оскарженим нею судовим рішенням, яке її чоловік ОСОБА_3 , як відповідач, то позивач за зустрічним позовом не оскаржив.

Оскільки підстав для визнання основного зобовязання недійсним немає, то договір поруки, укладений на виконання генеральної кредитної угоди, є дійсним.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: