У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Григор'євої Л.І.,Гуменюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на квартиру та стягнення компенсації,

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, які належали йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (серія та номер : 8-1158), виданим 23 липня 2013 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 липня 2013 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 липня 2013 року, індексний номер : 4249479, номер запису про право власності - 1779969. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 3/8 частин вказаної квартири в сумі 60 075 грн., шляхом передачі ОСОБА_4 коштів у сумі 60 075 грн., які були внесені ОСОБА_5 у Вінницькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на депозитний рахунок суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року та залишити в силі судове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 365 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції виходив із того, що дослідивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд, дійшов вірного та обґрунтовано висновку про те, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною в порівнянні з часткою позивача. Належних доказів проживання відповідача у спірній квартирі суду надано не було, на момент пред'явлення позову за адресою спірної квартири була зареєстрована лише позивач, що дає підстави для застосування положень статті 365 ЦК України, зокрема, припинення права спільної власності ОСОБА_4 на 3/8 частини спірної квартири з виплатою йому грошової компенсації в розмірі вартості його частки у спірній квартирі. Твердження відповідача щодо відсутності у нього іншого житла, крім спірної квартири, придатного для проживання спростовується матеріалами справи.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що оскільки позивачка визнала, що у спірній квартирі не проживає з 2005 року, а більше часу проживає в Греції, де працює і має на праві власності іншу трикімнатну квартиру, а також у зв'язку з тим що позбавлення відповідача права на частку у спірній квартирі завдасть йому істотної шкоди, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що оскільки відповідач є людиною похилого віку, дитиною війни, інвалідом другої групи, іншого житла не має, а позбавлення права власності його частки завдасть істотної шкоди останньому, тому апеляційний суд дійшов правильного висновку відмовляючи в задоволенні позовних вимог.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовими рішеннями, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на квартиру та стягнення компенсації за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк