Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/898/15 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, селянського (фермерського) господарства "Анна" про визнання договорів недійсними, звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, селянського (фермерського) господарства "Анна" про визнання договорів недійсними, звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за період розгляду справи в суді, які він витратив у загальній сумі 25 797,15 грн., з яких: 18 000 грн. - послуги юриста, 7 797,15 грн. - витрати на проїзд до суду, прокуратуру, переписку, телефонні розмови та харчування.

Зазначав, що під час ухвалення судом рішення на його користь розмір судових витрат, понесених ним не був готовий, що і змусило його звернутися до суду із даною заявою для постановлення додаткового рішення.

Посилаючись на вказані обставини просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в особі Запорізького РУ "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_3 25 797 грн. 15 коп. судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с.141-148 т.4).

Від ОСОБА_3 надійшла телеграма, в якій він зазначає, що свої вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі (а.с.149-150 т.4).

Інші учасники апеляційного розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції Запорізької області не з'явились, причини неявки суду не повідомили, будь-яких письмових клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, або про зміну місця проживання, згідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справи за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник послався на те, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, які ним були здійснені в ході розгляду справи в суді, а саме: витрат, що пов'язані з явкою до суду у розмірі - 7 797,15 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі - 18 000 грн.

Встановлено, що цивільна справа за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, селянського (фермерського) господарства "Анна" про визнання договорів недійсними, звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року, у задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовлено (т. 3 а.с.112-113, 152-154)

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі про розподіл судових витрат.

В обґрунтування заяви додані документи на підтвердження витрат, понесених ним у період з 2008 року по 2013 рік, тобто за весь час розгляду справи судами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

При цьому стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).

Склад та розмір судових витрат входить до предмету доказування у справі.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема входять витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (220 ЦПК України). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

З вищенаведених норм закону випливає, що додаткове рішення про розподіл судових витрат, зокрема про стягнення витрат сторін, що пов'язаних з явкою до суду, витрати на правову допомогу ухвалюється якщо для такого стягнення були підстави на час ухвалення рішення за результатом розгляду справи, однак суд таке питання не вирішив.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що судове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ухвалено 08 квітня 2013 року.

На час ухвалення вказаного рішення суду документи, що підтверджують витрати відповідача, які пов'язані з явкою до суду, витрати на правову допомогу, ним не надавалися, питання про відшкодування судових витрат в ході розгляду справи перед судом першої інстанції не порушувалося та судом це питання не вирішувалося.

Питання про відшкодування судових витрат поставлено ОСОБА_3 лише у квітні 2014 року в заяві про ухвалення додаткового рішення, до якої відповідачем долучені документи на підтвердження судових витрат по справі ( а.с.47-116 т. 4).

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ст.220 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у справі, та відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат про справі.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 220 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: