АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 6735/2015 р. Головуючий у І інстанції Маринченко М.М.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу акцій товариства недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу акцій товариства недійсним.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав , викладених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у відкриті провадження, суд виходив з того, що спір між акціонерами юридичної особи, пов'язаний з діяльністю юридичної особи та її управління, а тому підвідомчий господарському суду.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій товариства.

Позивач посилався на те, що 20 серпня 2008 року він уклав з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу цінних паперів № № Б-08/02/20/1/105 згідно якого він придбав у ОСОБА_4 прості іменні акції ЗАТ " ЕПКТБ " Будпластик" в кількості 10 706 штук.

З укладенням цього договору ОСОБА_4 перестала бути власником зазначених акцій.

Рішенням господарського суду м. Києва від 20 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Білл Метчент" про переведення прав та обов'язків покупця було переведено на ОСОБА_5 права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б-08/02/20/1/1 від 20 лютого 2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

05 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу акцій ПрАТ "Експерементальне проектно-конструкторське бюро "Будпластик".

З преамбули та п. 11 договору купівлі-продажу акцій ПрАТ"Експереметальне проектно-конструкторське бюро"Будпластик" від 15.12.2014 року випливає, що цей договір укладено на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20.11.2013 року в справі № 910/2109/13 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ТОВ"Білл Метчент" про проведення прав та обов'язків покупця.

Вказуючи на те, з 20.08.2008 року ОСОБА_4 перестала бути власником акцій ПрАТ"Експереметальне проектно-конструкторське бюро"Будпластик" у кількості 10706 штук, які вона продала у 2008 році, а тому не може продати ті самі акції ПрАТ"ЕПКТБ" "Будпластик" іншій особі у 2014 році, оскільки таке право в період з 2008 року по 2014 рік не набула та відбулася заміна сторони в договорі, а тому ОСОБА_5 не має право власності на акції товариства.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив на підставі статей 215, 216 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу акцій від 15.12.2014 року, укладений між відповідачами без участі торгівця цінними паперами .

Зі змісту позовної заяви випливає, що виник спір між фізичними особами з цивільних правовідносин, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки суду про те, що виник спір між акціонерами юридичної особи , пов'язані з діяльністю юридичної особи та її управлінням, який підвідомчий господарському суду не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Той факт, що позивач за договором та відповідачі є фізичні особи та є учасниками господарського товариства, яким є ПрАТ"Експериментальне проектно-конструкторське бюро "Будпластик" правового значення не має, оскільки згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України в порядку господарського судочинства розглядаються спори між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, що виникають з корпоративних відносин, а під корпоративними відносинами на підставі ст. 167 ГК України маються на увазі відносини, що виникли, змінилися або припинилися, щодо корпоративних прав особи, частка якої визначається у статутному фонді господарського товариства, що включає правомочності на участь цієї особи в управлінні господарським товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) товариства та активів у разі його ліквідації, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ " згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних з діяльністю інших суб'єктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо), а також стосовно справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув. Це стосується і спорів за участю спадкоємців учасників господарських товариств, які ще не стали їх учасниками. Наприклад, спір між спадкоємцем учасника господарського товариства та товариством щодо розміру належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала спадкодавцю; спір між сторонами з приводу виконання цивільно-правового договору (зокрема, виконання договору купівлі-продажу частки статутного фонду господарського товариства), оскільки він виник не з корпоративних відносин.

Спори між господарським товариством і його учасником (акціонером, засновником), які є трудовими, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У пункті 1.11. Рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року № 04-5/120 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", передбачено, що у визначенні підвідомчості справ зі спорів, пов'язаних з обігом акцій, господарським судам необхідно розрізняти правовідносини щодо акцій як речей та правовідносини з приводу реалізації корпоративних прав, посвідчених акціями. Хоча змістом акцій є посвідчені ними корпоративні права, однак відповідно до статті 177 ЦК України ( 435-15 ), цінні папери (в тому числі акції) є речами. Корпоративними є відносини, пов'язані з реалізацією корпоративних прав, посвідчених акціями. Відносини, пов'язані з обігом акцій, до корпоративних не належать.

З урахуванням наведеного, спори про визнання права власності на акції, укладення, розірвання, зміну, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права на придбання акцій, не є такими, що виникають з корпоративних відносин і залежно від суб'єктного складу сторін підлягають розгляду господарськими або загальними судами.

Однак , суд на зазначене не звернув увагу, а тому ухвалу суду законною і обгрунтованою назвати не можна, а відтак така ухвала підлягає скасуванню , а питання - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року скасувати, а питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді: