Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Гайворонської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, і вона є спадкоємцем всього майна померлої за заповітом. Однак оформити спадщину не має можливості, оскільки нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Із заявами про прийняття спадщини звернулись діти померлої - син ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та донька ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3). При цьому позивачка у своїй заяві вказала, що приймає спадщину на підставі заповіту ОСОБА_5 від 29 січня 2003 року.

Постановою від 18 вересня 2014 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на весь спірний будинок у зв'язку з протиріччями у правовстановлюючому документі на вказане спадкове майно.

Задовольняючи позов частково та визнаючи за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції виходив із наявного рішення народного суду Гайворонського району Кіровоградської області від 06 жовтня 1976 року, згідно з яким право власності на вказане вище домоволодіння визнано по Ѕ частини за ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що право власності на Ѕ частини домоволодіння, визнане народним судом Гайворонського району Кіровоградської області за ОСОБА_7, припинено не було, а належна йому частина домоволодіння надана ОСОБА_5 фактично у користування. Також суд послався на те, що реєстрація права власності за ОСОБА_5 на ціле спірне домоволодіння, яка проводилась на підставі згаданого вище рішення, суперечить приписам цього рішення і не відповідає встановленому ним розподілу власності, а тому не може бути доказом набуття ОСОБА_5 права власності на нього.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

З матеріалів справи, зокрема рішення народного суду Гайворонського району Кіровоградської області від 06 жовтня 1976 року, вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 був спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7, але в порядку поділу майна останній не заперечував проти виділу всього будинку ОСОБА_5

Тобто після ухвалення зазначеного рішення спірний будинок став особистим майном ОСОБА_5

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Гойворонської міської ради народних депутатів від 28 вересня 1995 року ОСОБА_5 передана у приватну власність земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1, розміром 720,14 кв. м, у тому числі під будівлями 106,98 кв. м.

Проте, вирішуючи спір, суд на зазначене уваги не звернув.

Наведене свідчить про те, що суд на порушення ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав відповідної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Оскільки розгляд справи апеляційним судом здійснюється за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу 5 ЦПК України, то судове рішення апеляційного суду має ґрунтуватися на відповідних доказах, досліджених у судовому засіданні, та містити доводи, за якими відхилені ті чи інші докази.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик