АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/3249/15 Головуючий: 1 інстанції
· Справа: № 628/3988/15-ц Шиховцова А.О.
· Категорія: сімейні Доповідач:Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Швецової Л.А.

Суддів: Малінської С.М., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2015 року

у справі за позовом за позовом ОСОБА_3, співпозивач: ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_4, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що відповідач є батьком співпозивачки по справі, яка досягла повноліття та є студенткою денної комерційної форми економічного факультету Харківського інституту банківської справи Університету банківської справи НБУ (м. Київ). Вартість навчання згідно договору № 558 від 01 вересня 2014 р. складає 8500 грн. на рік. Строк навчання - до 28.07.2018 року. Донька ОСОБА_6 навчається на денній комерційній формі навчання та не має можливості працювати, потребує коштів для оплати навчання. Також, ОСОБА_3 зазначила, що вона не працює, проживає у м. Харкові в квартирі, яку орендує і сплачує орендну плату і розмірі 2000 грн. на місяць, з нею проживають її чоловік та їхній малолітній син - ОСОБА_7, 2010 року народження. Сім'я проживає тільки на заробітну плату її чоловіка ОСОБА_8, який на навчання її доньки ОСОБА_6 коштів не виділяє. На навчання доньки вона має поміч від своєї матері ОСОБА_9 - бабусі ОСОБА_6, але цього замало. Таким чином, вона з донькою опинилися у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працює, отримує заробітну плату та може надавати допомогу на утримання доньки на період навчання, але у добровільному порядку відмовляється. За навчання доньки на 1 курсі нею, ОСОБА_3, було сплачено 4250 грн. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, на період навчання і до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку, - у зв'язку з тим, яка з зазначених обставин настане першою, згодом уточнивши вимоги, просила стягнути аліменти - до закінчення навчання, а також стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_3 2125 грн. додаткових витрат по оплаті навчання ОСОБА_4 за період з 01.09.2014 р. по 01.02.2015 р..

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що він на даний час знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, яка не працює, виховує їхню спільну доньку ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, в їхній сім'ї виховується дитина від першого шлюбу його дружини - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказані особи знаходяться на його утриманні. Крім того, він надає матеріальну допомогу своїм батькам, оскільки вони потребують лікування та допомоги. Відповідач зазначив, що він також потребує лікування, оскільки хворіє на хронічний пієлонефрит. Розмір його заробітної плати складає 4000 грн. За таких обставин, ОСОБА_5 просив суд врахувати матеріальний його стан відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2015 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 24.11.2014 року і до припинення навчання, тобто до 28.07.2018 року, без урахування часу канікул.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4, хоча і є повнолітньою, проте продовжує навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_5 зобов'язаний утримувати доньку, від цього обов'язку ухиляється, має можливість надавати допомогу у зазначеному вище розмірі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_12 є колишнім подружжям і батьками ОСОБА_4 1996 року народження

Встановлено також, що ОСОБА_4 є студенткою денної комерційної форми економічного факультету Харківського інституту банківської справи Університету банківської справи НБУ (м. Київ).

Відповідач ОСОБА_12 має постійний дохід, оскільки працює, вказаний факт в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечував

За таких обставин та виходячи з того, що ОСОБА_4, яка продовжує навчання, потребує від батька матеріальної допомоги, який повинен та має змогу надавати матеріальну допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково та стягнув на утримання повнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача без урахування часу канікул.

Проте, судова колегія суду апеляційної інстанції, вважає, що повністю погодитись з такими висновками не можна, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судова колегія вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення половини суми, сплаченої позивачем за навчання ОСОБА_4 на контрактній формі відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення такої допомоги з батька, але судова колегія не може погодитись з формулюванням резолютивної частини щодо відмови в стягненні аліментів під час канікул.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2015 року не може бути визнане цілком правильним і законним, у зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінити це судове рішення, виключивши з резолютивної частини відмову в стягненні аліментів під час канікул.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 75, 76, 79, 80 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, ст.ст. 256, 257, 261, 264, 267 ЦК України, ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2015 року змінити.

Виключити з резолютивної частини фразу «без урахування часу канікул».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскарженого до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді