Єдиний унікальний номер 229/3291/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1166/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Артемівськ Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.,

суддів: Тимченко О.О., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Коваленко О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 10 лютого 2015 року у цивільній справі за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про скасування судового наказу, стягувач - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі - О К П «Донецьктеплокомуненерго», підприємство) на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в сумі 4 834 грн.

04 грудня 2014 року Дружківським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з О К П «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в сумі 4 834 грн. за період з 01 липня 2014 року по 31жовтня 2014 року та судового збору в дохід державного бюджету в розмірі 121 грн.80 коп.

В січні 2015 року О К П «Донецьктеплокомуненерго» подало заяву про скасування судового наказу.

В обґрунтування своїх вимог останній зазначав, що у довідці № 1166 від 19 листопада 2014 року є незрозумілою різниця в нарахуваннях ОСОБА_1 сум заробітної плати за кожний місяць. Встановити причини такої різниці між кожним окремим місяцем, за відсутності первинних документів (наказів про відпустку, відомостей про нарахування заробітної плати, табелів обліку робочого часу тощо), є неможливим. Стягувач обґрунтовує свої вимоги лише довідкою № 1166 від 19 листопада 2014 року, а будь-яких інших документів, які б обґрунтовували та підтверджували фактичний розмір та період виникнення заборгованості по заробітній платі, він не надав. В той же час, з липня 2014 року Відокремленим підрозділом виробнича одиниця «Ясинувататепломережа» та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» з метою збереження життя та здоровя працівників останнім надавались щорічні та безоплатні відпустки строком до закінчення антитерористичної операції на території Донецької області. Вважав, що для підтвердження достовірності даних про нарахування заробітної плати, перелічених у довідці місяців, необхідно долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують відомості про фактичне виконання стягувачем роботи та правильність нарахування заробітної плати, надання платних або безоплатних відпусток та про наявність лікарняних листків. Через зміну місця розташування О К П «Донецьктеплокомуненерго», у звязку з воєнним конфліктом, вся юридична, фінансова, бухгалтерська, кадрова та технічна документація, яка систематично надходила від виробничих одиниць, залишилась за попереднім місцем розташування головного підприємства (у м. Донецьку), у тому числі: звіти про фінансові результати, звіти з праці за формою 1-ПВ, які містять інформацію про оплату праці, заборгованість перед працівниками із заробітної плати та виплатах із соцстрахування.

Враховуючи викладене, заявник просив скасувати судовий наказ, виданий Дружківським міським судом Донецької області 04 грудня 2014 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10 лютого 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, О К П «Донецьктеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про скасування судового наказу від 04 грудня 2014 року по справі № 229/3291/14-ц задовольнити повністю.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року апеляційну скаргу О К П «Донецьктеплокомуненерго» відхилено, а ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 10 лютого 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року касаційну скаргу О К П «Донецьктеплокомуненерго» задоволено частковою. Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 110-111).

Представник О К П «Донецьктеплокомуненерго» ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявився, але про час та місце розгляду справи повідомлений телефонограмою (а.с. 119).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 № 14, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах з боржником, підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

У пункті 9 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ також розяснено, що наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному проваджені (ч. 3 ст. 267 ЦК україни). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважаються наявністю спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з О К П «Донецьктеплокомуненерго» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 4 834 грн.

04 грудня 2014 року Дружківським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з О К П «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 4 834 грн. та судового збору в дохід держави в розмірі 121 грн.80 коп.

В січні 2015 року О К П «Донецьктеплокомуненерго» подало заяву про скасування вказаного судового наказу, оспорюючи факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з О К П «Донецьктеплокомуненерго» та свій обовязок перед стягувачем, право останнього на отримання заробітної плати, зазначивши, що довідку про заборгованість із заробітної плати, видано виробничою «Ясинувататепломережа» 19 листопада 2014 року, а не самим підприємством, до якого предявлено вимоги, а розмір заборгованості не є безспірним.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 надав докази, які підтверджують факт наявності трудових відносин з боржником та розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з вини О К П «Донецьктеплокомуненерго», про що йому надана довідка № 1166 від 19 листопада 2014 року.

Між тим, скасовуючи ухвалу апеляційного суду Запорізької області, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що висновки суду про відсутність спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання є передчасними (а.с. 110-111).

Оскільки, О К П «Донецьктеплокомуненерго» оспорює, як розмір заборгованості із заробітної плати, так і право на її отримання стягувачем з підприємства, то апеляційний суд приходе до висновку, що висновки суду першої інстанції про відсутність спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання є передчасним.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 312, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задовольнити частково.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 10 лютого 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: