АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Новий» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2014 року,

встановила:

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2014 року вищеназваний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Новий» заборгованість за кредитним договором в розмірі 630 622 грн. 84 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Новий» судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 835 грн. 87 коп. та заборгованість за процентами у розмірі 20 966 грн. 68 коп., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ПАТ КБ «Новий» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував умови договору, відтак є підстави для стягнення суми заборгованості.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2007 року між АБ «Таврика» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 573-Ф.

Відповідно до умов договору банк надав у кредит 101 540 доларів США зі сплатою 13 % річних та строком повернення по 23.04.2027 року.

26.09.2013 року між ПАТ «АКБ «Новий» та ПАТ «Банк «Таврика» укладено договір, згідно якого Банк «Таврика» відступив право вимоги за кредитним договором № 573-Ф від 26.04.2007 року ПАТ «АКБ «Новий».

04.10.2013 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну кредитора (а.с. 115).

У зв'язку із невиконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість.

Станом на 15.11.2013 року заборгованість становить 78 869, 89 доларів США з яких: поточна заборгованість за кредитом - 68 116, 68 доларів США, що в еквіваленті становить 544 456 грн. 62 коп.,

прострочена заборгованість за кредитом - 748, 69 доларів США, що в еквіваленті становить 5 984 грн. 28 коп.,

прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 066, 28 доларів США, що в еквіваленті становить 72 4666 грн. 78 коп.,

нараховані відсотки за період з 01.11.2013 року по 14.11.2013 року - 343, 38 доларів США, що в еквіваленті складає 2 744 грн. 64 коп.,

пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 621, 86 доларів США, що в еквіваленті становить 4 970 грн. 52 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, та давши належну оцінку представленим доказам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Новий» заборгованості за кредитним договором в розмірі 630 622 грн. 84 коп.

Заперечуючи проти позову, відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що апелянтом сплачувались кошти на погашення боргу, що підтверджується квитанціями від 22.11.2012 року.

Заборгованість за кредитом визначена станом на 15.11.2013 року.

Колегією суддів розрахунок заборгованості перевірено.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим. Містить відомості про розмір заборгованості за кредитом, відсоткам, пені. В ньому також наявна інформація про погашення кредиту, відповідні періоди та розміри платежів.

Пеня нарахована в межах строку, передбаченого пунктом першимчастини другої статті 258 ЦК України.

При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Розрахунок розміру пені відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Договір про відступлення права вимоги є законним, та таким, що не порушує права відповідача.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду та не дають підставвважати, що судом неправильно застосовані норми матеріального права чи процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 березня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Б.Б. Левенець

Н.В. Поліщук