Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Гомзяковій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судових витрат -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2014 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди , спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судових витрат, де зазначила,що їй на праві власності належить легковий автомобіль марки ЗАЗ- ДЕУ модель Т 13110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1. 25.08.2012 року о 19 годині на перехресті вул.. Пархоменко та вул.. Світла відбулося зіткнення цього автомобіля під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем «Форд» , державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4Внаслідок зіткнення належний їй автомобіль зазнав механічних ушкоджень, та їй завдано матеріальну шкоду у розмірі 14419 грн. 50 коп. у вигляді вартості відновлюваного ремонту. Винних у ДТП не було встановлено, в зв'язку з чим ПАТ «СК»ВУСО», у якій застраховано цивільно-правову відповідність ОСОБА_4, їй було відмовлено у сплаті страхового відшкодування. Відповідно до страхового полісу , ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну складає 50000 грн., а франшиза - 500 грн. Крім того, вона понесла збитки у сумі 600 грн. за оплату оцінки завданої їй шкоди. Вважаючи,що у скоєнні їй матеріальної шкоди винні обидва водії, просила стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «СК « ВУСО» спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 14419 грн. 50 коп., а також з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1100 грн. а саме : 500 грн. як франшизу та 600 грн. - збитки.( а.с.4-6).

В подальшому позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги та остаточно просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 13919 грн. 50 коп. та судові витрати .( а.с.52-54,68-69,88).

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 10 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО « про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судових витрат було задоволено . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 13919 ( тринадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 50 коп. та судові витрати у сумі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвалою Іллічівського районного суду м . Маріуполя від 17 лютого 2015 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 10 грудня 2015 року було скасовано та справу призначено до судового розгляду.

До судового засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на те, що ( а.с.127-128). підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на те,що в діях водія ОСОБА_4 є порушення ПДР України, за якими , він , рухаючись по дорозі не надав переваги транспортному засобі, що рухався праворуч. Відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПАТ «СК»ВУСО» - відповідача по справі та саме він повинен відшкодувати спричинену ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 13919 грн. 50 коп. та ця сума підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, , надіслав до суду заперечення, де позов не визнав та зазначив,що між ПАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_4 був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АВ/ 68390900 від 11.04.2012 року, згідно з умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Форд Транзіт державний номер НОМЕР_2. Не спростовуючи свого обов'язку щодо відшкодування матеріальної шкоди, між тим вважав,що для цього немає підстав, оскільки позивачем не надано суду рішення, яким би встановлювалась вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, відносно ДТП ,що мало місце 25.08.2012 року. Вважали,що фактично мало місце порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5, оскільки він повинен був виконати вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу», що був встановлений на дорозі, по якій він рухався. Наявність знаку підтверджується довідкою № 489 від 27.08.2012 року та № 533 від 17.09.2012 року. Висновком спеціаліста № 361 від 25.10.2012 року встановлено, що водій ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п. 12.3 ПДР не мав можливості з технічної точки зору уникнути вказаної ДТП та його дії не знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням пригоди. Посилаючись на ст.ст. 1166, 1187 ЦК України просили у позові відмовити.( а.с. 34-37, а.с.105-107).

Третя особа - ОСОБА_4 до суду не з'явився , надав заяву про слухання справи у його відсутності, підтвердив раніше надані ним пояснення, за якими він вважав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки у ДТП, що сталася немає його вини. У судовому засіданні 10.12.2014 року він пояснював,що 25.08.2012 року він , керуючи автомобілем Форд- Транзіт, рухався по вул.. Світлій у напрямок вуд. Заозерної . На перехресті з вул.. Пархоменко сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ ДЕО під керуванням ОСОБА_3. Коли він керував автомобілем, то був впевнений, що рухається по головній дорозі. З боку вул.. Пархоменко мав бути знаходитись знак «Надай дорогу», але його на час зіткнення автомобілів не було, не було і дорожньої розмітки про це. Про страховий випадок він повідомив ПАТ СК «ВУСО» у передбачений термін. ( а.с. 94-95,141).

Третя особа - ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, про час та міс це розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до вимог ст.. 197 УПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Суд, , дослідивши матеріали справи , вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року о 19 годині в Іллічівському районі м. Маріуполі на перехресті вул.. Світлої з вул.. Пархоменко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «ЗАЗ -ДЕУ» державний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якого транспортний засіб автомобіля «ЗАЗ -ДЕУ» отримав ушкодження. За фактом ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_3 за порушення ст.. 124 КУпАП. Постановою Іллічівського районного суду від 11 лютого 2013 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_5. до адміністративної відповідальності було закрите у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.. 38 КУпАП та зазначено,що провина ОСОБА_3 у скоєні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП не доведена наданими суду матеріалами. ОСОБА_1 звернулася до суду про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.( а.с.11,12).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 16.12. ПДР України : «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.»

В порушення цих вимог , 25 .08.2012 року о 19 годині водій ОСОБА_4,керуючи автомобілем марки «Форд Транзіт» державний номерний знак НОМЕР_3 , перетинаючи перехрестя вул.. Світлої з вул.. Пархоменко в Іллічівському районі м. Маріуполя, був неуважний, легковірно розраховуючи на наявність дорожнього знаку «Надай дорогу», не пересвідчився у безпеці дорожнього руху , внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля «Форд Транзіт» державний номерний знак НОМЕР_3 з автомобілем марки «ЗАЗ ДЕУ» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_4 щодо відсутності його вини, оскільки на шляху руху ОСОБА_3 мав знаходитися знак «Надай дорогу», якого на час зіткнення не було.

Факт відсутності дорожнього знаку «Надай дорогу» на час ДПТ підтверджується не тільки поясненнями ОСОБА_4, а також протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди та схемою до нього, які були складені 25 .08.2012 року о 20 годині 20 хвилин.( а.с.155-158) .

З приводу відсутності дорожнього знаку «Надай дорогу» та , як наслідок, відповідальності за це, ОСОБА_4 звертався до Іллічівського районного суду м . Маріуполя з позовом до ОСОБА_6 та Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Донбас- Реформ -Ресурси» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, що мале місце 25.08.2012 року . 23 липня 2013 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя ОСОБА_4 було відмовлено в позові . При цьому судом було встановлена відсутність порушень ПДР України водієм ОСОБА_3 , також суд не знайшов вини Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Донбас- Реформ -Ресурси» та встановив , що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. ( а.с.64-65), Це рішення ОСОБА_4. не оспорювалося.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином , судом встановлено,що на час скоєння ДТП - 25.08.2012 року на перехресті вул.. Пархоменко з вул.. Світлою у м. Маріуполі , з боку вул.. Пархоменко, по якій рухався водій ОСОБА_6 фактично був відсутній дорожній знак «Надай дорогу», тому довідки № 489 від 27.08.2012 року та № 533 від 17.09.2012 року, а також висновком спеціаліста № 361 від 25.10.2012 року , на які посилався відповідач у письмових запереченням, судом не приймаються. При цьому суд зазначає, що висновок спеціаліста № 361 від 25.10.2012 року щодо відсутності вини водія ОСОБА_4 у ДТП робився з урахуванням наявності на вул.. Пархоменко знаку «Надай дорогу».

Висновком судової автотехнічної експертизи № 13/6 від 29.01.2013 року з технічної точки зору дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам п. 16.12 ПДР та знаходяться в причинному зв'язку з спричиненою дорожньо - транспортною пригодою. ( а.с.79-83.).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію власником автомобіля «ЗАЗ ДЕУ» державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 ( а.с.10 ).

Згідно ч. 1 ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно висновку № 470/13 від 1.07.2013 р., вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ», державний номер НОМЕР_4 , окрім кузовних та малярних робіт, складає 14419 грн. 51 коп. ( а.с.15). .

Згідно страхового полісу № АВ / 6839090 від 11.04.2012 р., укладеного між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 строком з 13.04.2012 р. по 12.04.2013 р. було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , забезпечений транспортний засіб модель «Форд Транзіт», , держномер -НОМЕР_2, розмір франшизи - 1000 гр..( а.с.38).

Згідно п. 22.1 ст.. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 2902- 1У ( надалі - Закон № 2902 -1У ) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.. 37.5 Закону № 2902- 1У страхувальником, або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Таким чином , з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО» на користь позивачки слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 13419 грн. 51 коп. ( 14419 грн. 51 коп.. - 1000 гр.)

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем заявлялася вимога щодо стягнення на його користь судових витрат з відповідача, які підлягають стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України..

На підставі ст. 1166, 1167,1172, 1187, 1188 , 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 38,40,44, 56, 60, 79, 84,85, 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та судових витрат - задовольнити частково .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 13419 ( тринадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 50 коп. та судові витрати у сумі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова