печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Ющишеній Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , особа, чиї дії оскаржуються Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції на постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила скасувати у виконавчому провадженні номер ВП 44638116 постанову від 10 вересня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 27 серпня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, посилаючись на те, що в обох постановах значно завищена сума, стягнута з неї рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі номер 757/186/13-ц від 26 лютого 2014 року. До судового засідання заявниця не з,явилася, просила розглядати справу за її відсутності. Представник ВДВС до судового засідання не з,явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до судового засідання не повідомив.

Суд вважає скаргу підлягаючою задоволенню за таких підстав: Рішенням печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року по справі номер 757/18685/13-ц з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором станом на 30 червня 2013 року в розмірі 369867,68 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 272281,55 гривень; заборгованості за відсотками в розмірі 82855,92 гривень, заборгованості по комісії 1425,55 гривень, пені за прострочення погашення кредиту та відсотків у розмірі 13304,67 гривень. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, де зазначені саме вказані суми. У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначено у статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить по станову про відкриття виконавчого провадження, у постанові вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов,язаних в організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про виносить відповідну постанову. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП номер вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Соловйовим В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, у відповідності до якої постановлено стягнути з Боржника на користь Стягувача суму в розмірі 739735,37 гривень. Вказана постанова винесена з порушенням , оскільки сума стягнення, зазначена у постанові, не відповідає сумі, вказаній у виконавчому листі номер 757/18685/13-ц від 12 червня 2014 року Печерським районним судом міста Києва та є більшою від суми, яка підлягає стягненню з Боржника на 369867,69 гривень. У відповідності до ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові. Як зазначає заявниця, вона не отримувала копію постанови. Надалі, 27 серпня 2015 року старший державний виконавець ДВС Журба Т.В. на підставі ст..57 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в якій зазначено, що арешт накладається на все майно Боржника у межах суми стягнення у розмірі 739735,37 гривень та забороняється здійснювати відчуження будь-якого майна, як е належить Боржникові лише в межах суми боргу. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. У відповідності до ч.2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», на майно боржника може накладатися арешт державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна Боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Виходячи з викладеного, в порушення вимог ч.3 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову, в якій наклав арешт на майно Боржника у розмірі суми боргу 739735,37 гривень, а не 369867,68 гривен, яку стягнуто за рішенням суду та на яку видано виконавчий лист. Таким чином, обидві постанови підлягають скасуванню.

На підставі ст.ст. Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-389, 209 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , особа, чиї дії оскаржуються Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції на постанови державного виконавця, задовольнити.

Скасувати у виконавчому провадженні номер 44638116 постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві Соловйова В.В. від 10 вересня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві Журби Т.В. від 27 серпня 2015 року про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п,яти днів після її оголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з дня отримання ними її копії.

Судд