РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/649/15-ц

03 червня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П. В.

при секретарі - Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила виселити відповідача з будинку по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль Рівненської області, зобов"язати відповідача звільнити вказаний будинок від належних їй речей, зобов"язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні будинком та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те,що їй належить на праві власності житловий будинок по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль Рівненської області, який був набутий нею згідно договору дарування від 7 вересня 2002 року. Однак, користуватися даним будинком позивач не може, оскільки, в будинку проживає дочка колишнього власника будинку, яка перешкоджає позивачу в користуванні належним ій майном.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та з аналогічних підстав.

Відповідач позов не визнала і пояснила, що будинок по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль Рівненської області належав її батькам, а позивач переоформила на себе право власності на цей будинок шахрайським способом, а тому не може бути власником будинку. Вона заперечує проти проживання позивача в батьківському будинку, оскільки та не є власником будинку і не заслужила, щоб жити в цьому будинку та користуватися ним.

Свідок ОСОБА_3 показала, що їй відомо, що покійні батьки відповідача залишили свій будинок позивачу. Вона була свідком коли відповідач виганяла позивача з будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін і свідка, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності житловий будинок по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль Рівненської області, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30869394 від 05.08.2011 року, згідно якого даний будинок належить позивачу на підставі договору дарування від 07.09.2002 року.

Сторонами визнаються і не заперечуються та обставина, що відповідач, яка є тіткою позивача, проживає в будинку по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 9, ч. 1 ст. 109, 156, 157 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Норми ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України передбачають належність власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Сам факт проживання відповідача у належному позивачу будинку без відповідного волевиявлення на те власника свідчить про порушення суб'єктивних прав позивача на нерухоме майно. Крім того, з показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися будинком.

Частина 1 ст. 3 ЦПК України вказує про право кожної особи звернутися до суду в порядку, встановленому цим Кодексом, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин порушені права позивача повинні бути захищені судом шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні майном та її виселенні.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що будинок набутий позивачем шахрайським способом, оскільки, правомірність набуття права власності на будинок стверджується договором дарування від 07.09.2002 року. За позовом колишнього власника будинку в 2007 році судом розглядалася справа про визнання договору дарування від 07.09.2002 року недійсним і в задоволенні позову було відмовлено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача понесені нею судові витрати, які документально підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні житлом задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку по провулку Річковий, 3 в м. Костопіль Рівненської області.

Зобов"язати ОСОБА_2 звільнити будинок по провулку Річковий, 3 в м. Костопіль Рівненської області.від належних їй речей.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні будинком по провулку Річковий, 3 в м.Костопіль Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_4