АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 5952 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Катющенко В.П.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кононенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», третя особа: ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі;

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 26 лютого 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 26.02.2015 року в позові ОСОБА_4 до ДП «Український державний центр радіочастот» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування збитків від інфляції та 3% річних, відшкодування моральної шкоди, стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, невірну оцінку доказів зібраних по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що новий штатний розпис УДЦР було введено наказом від 19.09.2014р. № 426 «про введення штатного розпису Центру». До складу відділу ВРМ в створеному департаменті ДРЧМ увійшли посади: начальника відділу, дві посади провідного інженера, дві посади інженера 1-ї категорії та одна посада інженера 2-ї категорії. З 29.08.2014 (наказ У /НІР №389) до 19.09.2014 р. (наказ УЛІГР № 426) діяв старий штатний розпис відділу ВРМ з одною посадою провідного інженера ВРМ, яку займав позивач.

02.09.2014 року позивач отримав попередження про наступне звільнення із займаної посади провідного інженера ВРМ з 07 листопада 2014 року та пропозицію зайняти посаду інженера 2-ї категорії сектору централізованого технічного радіоконтролю відділу стаціонарного РЧМ департаменту РЧМ та забезпечення АСРМ (зовсім іншого відділу з іншими обов'язками) від якої позивач відмовився. Зниження посади на 2 ступені ніяк не було обґрунтовано роботодавцем. Позивач за час роботи мав подяки від керівництва УДЦР, стягнення і покарання у нього відсутні. Одночасно з цим, дві посади провідних інженерів відділу ВРМ були запропоновані іншим особам. Одна посада запропонована ОСОБА_6, який до скорочення штату займав посаду заступника начальника відділу ВРМ, друга посада запропонована інженеру з іншого підрозділу УДЦР «управління науково-методичного забезпечення» (УНМЗ) ОСОБА_7

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали «Попередження про наступне вивільнення» з пропозицією переведення на вакантні посади провідних інженерів відділу ВРМ та погодилися на ці посади до 07.09.2014 р. Але посади провідних інженерів відділу ВРМ ще не були створені. Наказ «про введення штатного розпису Центру» №426 був введений у дію 19.09.2014р., до цієї дати вакантних посад провідних інженерів відділу ВРМ не існувало.

Призначення на посади провідних інженерів ВРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулося до 19.09.2014 р., що підтверджує «Табель обліку використання робочого часу Департаменту РЧМ та забезпечення АСРМ» за вересень місяць 2014 року, та заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про переведення на вакантні посади провідних інженерів ВРМ. Роботодавець прямо порушив порядок прийняття працівників на роботу, запропонував дві фальсифіковані посади провідних інженерів ВРМ, створення яких до 19.09.2014р. не підтверджується документально. На час надання пропозиції переведення на вакантні посади провідних інженерів ВРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було законних підстав для цього, в зв'язку з відсутністю їх в штатному розписі Державного підприємства УДЦР. Тому, призначення на посаду провідних інженерів ВРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є юридично необґрунтованим, порушує чинне законодавство та права позивача.

Представником відповідача не були надані докази суду, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають більш високу кваліфікацією і продуктивність праці, ніж позивач. Виконання обов'язків заступника начальника відділу ВРМ ОСОБА_6 не підтверджує його кваліфікацію для виконання обов'язків провідного інженера ВРМ. Також представником відповідача не були надані суду документи щодо трудового стажу ОСОБА_7 в УДЦР та безпідставно стверджувалося, що ОСОБА_7 мав однаковий з позивачем трудовий стаж.

Позивач займав посаду провідного інженера ВРМ з 05.09.2007 року, та відповідно до Атестаційного листа від 09 квітня 2014 р. мав загальний трудовий стаж за спеціальністю 30 років.

Для з'ясування обставин справи позивач написав заяву Генеральному Директору УДЦР №493 від 04.09.2014 р. із проханням розібратися і відновити його на посаді провідного інженера ВРМ. та одержав відповідь від 06.10.2014 р. за підписом директора з адміністративних питань Гулька В.В., у якої сказане, що «функції та роботи, передбачені для посади провідного інженера ВРМ, на сьогодні відсутні».

Це ствердження не відповідає дійсності. Якщо провести порівняльний аналіз посадової інструкції позивача від 02.01.13 р. і двох нових посадових інструкції провідних інженерів ВРМ від 03.10.2014р., то з'ясовується, що всі функції та роботи які виконував позивач повністю збереглися в нових посадових інструкціях провідних інженерів ВРМ. Представник відповідача в судовому розгляді підтвердив можливість позивача виконувати всі функції передбачені новими посадовим інструкціями від 03.10.14 року.

В результаті аналізу змісту посадової інструкції провідного інженера відділу розвитку і технічного забезпечення (ВРМ) автоматизованої системи радіочастотного моніторингу (АСРМ) управління інформаційного та технічного забезпечення АСРМ (УІРМ), яка затверджена Начальником УДЦР 02.01.2013р. (посаду займав до 25.11.2014р. ОСОБА_4., надалі - Інструкція №1), посадової інструкції провідного інженера ВРМ АСРМ департаменту РЧМ та забезпечення АСРМ (ДРЧМ), яка затверджена Директором з радіочастотного моніторингу та питань РЕЗ УДЦР 03.10.2014р., (посаду займає ОСОБА_7, надалі - Інструкція №2) та посадової інструкції провідного інженера ВРМ АСРМ ДРЧМ, яка затверджена Директором з радіочастотного моніторингу та питань РЕЗ УДЦР 03.10.2014р., (посаду займає ОСОБА_6, надалі - Інструкція №3) виявлено, що всі основні завдання та обов'язки Інструкції №1 збігаються з завданнями та обов'язками Інструкції №2.

Таким чином, всі функції та роботи які виконував позивач збереглися в нових посадових інструкціях провідних інженерів ВРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відповідно до рішення атестаційної комісії, засідання якої відбулося 09 квітня 2014 р., позивач відповідає займаній посаді та має відповідну освіту, кваліфікацію, досвід роботи для виконання вищезгаданих обов'язків провідного інженера ВРМ та обов'язків, що додатково включені до складу Інструкції №2 та Інструкції №3.

Ніяких змін в організації виробництва і праці у відділі ВРМ не відбулося. Зміни в організації структури відділу ВРМ та створення двох посад провідних інженерів ВРМ були штучними, не обґрунтованими виробничої необхідністю та переслідували єдину мету - звільнення позивача.

В результаті незаконних дій роботодавця, були порушені права позивача, тому що з юридичної точки зору, скорочення штату це - зменшення кількості або ліквідація посад, але не певних працівників.

В порушення наказу УДЦР №389 від 29.08.2014 року та наказу УДЦР №418 від 17.09.2014 року, які передбачали скорочення штату ДП УДЦР, у відділі ВРМ було створено дві посади провідних інженерів ВРМ (наказ від 19.09.2014р. № 426 «про введення штатного розпису Центру»), таким чином відбулося розширення штату, тому що до штатного складу відділу ВРМ ліквідованого Управління входила тільки одна посада провідного інженера.

24 жовтня 2014 року ДП «Український державний центр радіочастот» звернулося з поданням №2-2/10848 до голови профспілкової організації УДЦР про надання профспілковим комітетом згоди на вивільнення 24 листопада 2014 року за скороченням штату 72 працівників, в тому числі і позивача ОСОБА_4

Представник відповідача пояснив, що 13 листопада 2014 р. профспілковий комітет УДЦР на своєму засіданні розглянувши подання директора адміністративних питань УДЦР від 24 жовтня 2014 р. №2-2/10848 надав згоду на розірвання трудового договору згідно п.1 ст. 40 КЗпП з ОСОБА_4

Таким чином, засідання профспілкового комітету відбулося на 20-й день після подання №2-2/10848, позивач на засіданні профспілкового комітету 13 листопада 2014 р. не був присутній, він був запрошений на засідання 14 листопада 2014 р. Крім того, представники роботодавця не поінформували профспілку про всі обставини створення двох посад провідних інженерів ВРМ. про те, що призначення на посаду провідних інженерів ВРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулося раніше, чім був підписаний наказ від 19.09.2014р. № 426 «про введення штатного розпису Центру», про те, що всі функції та роботи які виконував позивач збереглися, ніяких змін в організації виробництва і праці у відділі ВРМ не відбулося і що позивач має переважне право на залишенні на роботі. На підставі недостовірної інформації роботодавця профспілковий комітет прийняв незаконне рішення про розірвання трудового договору з ОСОБА_4

З вказаного вбачається порушення роботодавцем та судом першої інстанції положень ст.43 КЗпП України.

У зв'язку з доведеністю факту незаконного звільнення позивача, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, які підтверджені медичним документами.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник відповідача Кононенко О.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Позивач ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні розписки. Причини неявки 3-тя особа суду не повідомила. За таких обставин, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_5, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 наказом № 346/п від 05.09.2007 року був прийнятий на посаду провідного інженера відділу розвитку автоматизованої системи радіочастотного моніторингу управління радіочастотного моніторингу ДП «Український державний центр радіочастот». Наказом № 523-П від 31.12.2009 року позивача було переведено на посаду провідного інженера відділу розвитку РЧМ. В подальшому, наказом № 599/п від 29.12.2012 року ОСОБА_4 було переведено на посаду провідного інженера відділу розвитку і технічного забезпечення АСРМ управління інформаційного та технічного забезпечення АСРМ.

Наказом № 257/П від 19.11.2014 року ОСОБА_4 було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз'яснено в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Так, наказом Відповідача №348 від 08 серпня 2014 року "Про затвердження організаційної структури Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" було затверджено погоджену Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації організаційну структуру Державного підприємства "Український державний центр радіочастот".

Згідно з Наказом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" № 389 від 29 серпня 2014 року "Про заходи щодо провадження організаційної структури УДЦР", було проведено зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" та його філій до 08 листопада 2014 року.

На підставі вказаного наказу було ліквідовано Управління інформаційного та технічного забезпечення АСРМ, посаду провідного інженера яку займав Позивач та створено Департамент РЧМ та забезпечення АСРМ. При цьому, до ліквідованого Управління входили наступні посади: посада начальника відділу, посада заступника начальника відділу, одна посада провідного інженера, три посади інженера 1-ї категорії та дві посади інженера 2-ї категорії, а до створеного Департаменту увійшли посади: начальника відділу, дві посади провідного інженера, дві посади інженера 1-ї категорії та одна посада інженера 2-ї категорії.

Таким чином, зміни в організації структури Відповідача дійсно мали місце, що підтверджується відповідними наказами.

На підставі змін в організації виробництва і праці та скорочення штату Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" та його філій (наказ Відповідача від 29.08.2014 № 389 «Про заходи щодо впровадження організаційної структури УДЦР»), було скорочено посаду заступника начальника відділу, посаду інженера 1-ї категорії, посаду інженера 2-ї категорії та введено ще одну посаду провідного інженера (наказ Відповідача від 08.09.2014 № 402 «Про внесення змін до штатного розпису Центру»).

02.09.2014 року ОСОБА_4 було попереджено про наступне звільнення 08 листопада 2014 року в зв'язку з скороченням посади провідного інженера відділу розвитку та технічного забезпечення АСРМ управління інформаційного та технічного забезпечення АСРМ та запропоновано переведення на вакантну посаду "інженер 2-ї категорії сектору централізованого технічного радіоконтролю відділу стаціонарного РЧМ департаменту РЧМ та забезпечення АСРМ".

Від переведення на вказану посаду позивач відмовився.

Згідно з наказом Відповідача від 08.09.2014 № 402 «Про внесення змін до штатного розпису Центру», наказом № 198/п від 10.09.2014 «Про переведення» на посади провідних інженерів ВРМ було переведено ОСОБА_6 та ОСОБА_7

До скорочення штату чисельності ОСОБА_6 обіймав посаду заступника начальнику відділу, яка була скорочена, тобто займав керівну посаду та безпосередньо здійснював керівництво відділом, в якому працював позивач, а ОСОБА_7 мав однаковий з позивачем трудовий стаж та диплом кандидата наук, тобто мав більш високу кваліфікацію у порівнянні з Позивачем, у зв'язку з чим, Відповідачем було прийняте рішення про переведення вказаних осіб, за їх згодою, на посади провідних інженерів.

Згідно п.п. 2.4, 2.14 нових обов'язків на провідного інженера покладається принципово нове складне завдання щодо розрахунків ефективності АСРМ, аналізу та узагальнення даних про топологію та функціональні можливості систем радіомоніторингу,що у свою чергу потребує знань та практичних навичок використання програмних комплексів інформаційної розрахункової системи «Радіомоніторинг -М», «Зона-2» (Харківський НУРЕ, Україна), ICSManager,ICSTelecom (ATDI,Франція) для моделювання зон електромагнітної досяжності СТРК, розрахунку EMC СТРК, розрахунку ефективності угрупування СТРК тощо.

Як зазначає відповідач, ОСОБА_7 організовував розробку, знає та має практичні навички «Радіомоніторинг - М». «Зона-2», працював за цим профілем понад 4 роки в УНТЗ; знає має практичні навички ICSManager,ICS Telecom.

Згідно п.2.1 нових обов'язків на провідного інженера покладаються окремі завдання адміністрування програмних комплексів радіочастотного моніторингу та обробки результатів ТРК зокрема адміністрування національної бази даних результатів ТРК (БД ТРК) (програмні комплекси РС-135У, РС-135Р) та підготовка звітів щодо використання радіочастотного спектру в країні.

ОСОБА_7 знає та має практичні навички РС-135У, РС-135Р та технологій адміністрування баз даних, підготовки аналітичних звітів;

ОСОБА_4 не зміг освоїти програмні комплекси РС-135У, РС-135Р, не володіє технологіями та знаннями.

Згідно п.1.13 нових обов'язків на провідного інженера покладаються завдання участі в розробці методик проведення інструментального оцінювання параметрів випромінювання РЕЗ.

ОСОБА_7 має досвід та відповідні практичні навички досліджень щодо розробки зазначених методик набуті за 4 роки в УНТЗ, кандидат військових наук, дисертація за тематикою радіоелектронна боротьба.

ОСОБА_4 не має досвіду та практичних навичок.

Позивачем не було надано суду першої інстанції доказів, які б у відповідності до вимог cт. 42 КЗпП України, надавали б йому переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності та штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

В подальшому, Наказом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" № 417 від 17 вересня 2014 року "Про затвердження організаційної структури Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" було затверджено нову організаційну структуру Відповідача (зміни до раніш погодженої рішенням НКРЗІ від 08.08.2014№542 організаційної структури Відповідача, погодження в новій редакції).

08.08.2014 року Наказом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" № 418 від 17 вересня 2014 року "Про заходи щодо впровадження організаційної структури УДЦР", було проведено зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до 25 листопада 2014 року.

У зв'язку з відсутністю вакантних місць на зайняття посад, а також враховуючи відмову Позивача від переведення на посаду інженера 2-ї категорії, 24 вересня 2014 року Відповідачем Позивачу було надано попередження про наступне вивільнення, відповідно до якого посада провідного інженера відділу розвитку і технічного забезпечення АСРМ управління інформаційного та технічного забезпечення АСРМ буде скорочена з 25 листопада 2014 року, у зв'язку з чим позивача попереджено про наступне звільнення з роботи 24 листопада 2014 року, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Враховуючи значне скорочення штату працівників (близько 15 %) і необхідність пропонування усіх вакантних посад працівникам, що скорочуються, після відмови Позивача від посади інженера 2 категорії вона була запропонована іншому працівнику. Інших вакантних посад на підприємстві не було.

На виконання вимог ст.43 Кодексу законів про працю України Відповідачем була проведена робота з профспілковими організаціями спрямована на посилення соціально - економічного і правового захисту прав і інтересів колективу в рамках соціального партнерства, що дозволяє зробити висновок про те, що Відповідачем було здійснено всі можливі заходи щодо захисту інтересів трудового колективу.

Зокрема, в установлений термін, питання про зміну організаційної структури Відповідача узгоджувалось з первинною профспілковою організацією шляхом проведення відповідних консультацій.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» листом Відповідача від 08.08.2014 № 02/8505 Об'єднана первинна профспілкова організація УДЦР була проінформована про майбутні зміни в організації виробництва і праці в УДЦР.

Також листом від 24.10.2014 № 2-2/10848 УДЦР звертався до Голови первинної профспілкової організації УДЦР Пінчук Л.П. про надання згоди на вивільнення працівників за скороченням штату.

Профспілковий комітет, розглянувши 14.11.2014 подання адміністрації, повідомив Відповідачу листом від 14.11.2014 № 02-3/12 про надання згоди на вивільнення працівників 24 листопада 2014 за скороченням штату, в тому числі і Позивача.

Таким чином, при зміні структури управління УДЦР було дотримано вимоги трудових, соціально - економічних прав та гарантій працівників і трудових колективів.

У Відповідача дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, а також відбулося скорочення штату та чисельності, Відповідачем дотриманий порядок вивільнення працівника, і тому не вбачається правових підстав для задоволення апеляційної скарги Позивача про поновлення його на посаді провідного інженера відділу розвитку і технічного забезпечення (ВРМ) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот".

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов ОСОБА_4 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Отже, твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, неповне дослідження судом матеріалів справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: