Справа №162/878/15-ц
Номер провадження 2/162/158/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Хомича В.І..,

за участю секретаря Смаль Т.П.,

прокурора Комзюк Н.Н.

представника позивача Токара А.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешові цивільну справу за позовом Любешівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області 12.09.2005 року, матір"ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №8 від 18.02.2015 року встановлено, що відомості про батька ОСОБА_3 зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідачка ОСОБА_2 разом із сином проживають в будинку співмешканця ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, неодружена, безробітна, зловживає спиртними напоями, не дотримується санітарно-гігієнічних норм.

09 лютого 2009 року наказом начальника служби у справах дітей Любешівської РДА ОСОБА_3. поставлено на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв"язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов"язків.

У зв"язку з невиконанням батьківських обов"язків ОСОБА_2 відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3. органом опіки та піклування Любешівської РДА надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина.

Просять позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно до віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 обставини, викладені в позовній заяві підтримав, наполягав на задоволенні позову. Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що раніше недостатньо піклувалася про свого сина ОСОБА_3. Разом з тим, пообіцяла надалі приділяти належну увагу вихованню сина, на даний час , забезпечила належні житлово-побутові умови для його проживання, спиртними напоями не зловживає. Прокурор прокуратури Любешівського району Комзюк Н.Н. в судовому засіданні зазначила, що на даний час відсутні підстави позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3., оскільки на даний час відповідачка змінила своє ставлення до неповнолітнього сина, піклується про нього, приділяє належну увагу його вихованню, створила задовільні умови для проживання, не зловживає спиртними напоями. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані по справі докази, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.09.2005 року ОСОБА_2 є матір"ю ОСОБА_3, АДРЕСА_1 (а.с.5). З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що неповнолітній ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_2 проживають в будинку співмешканця ОСОБА_4 (а.с. 12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Любешівської РДА від 07.04.2015 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.16-17) визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_3.. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка голова Березичівської сільської ради Любешівського району ОСОБА_7 показав, що на даний час ОСОБА_2 не зловживає спиртними напоями, приділяє належну увагу вихованню сина, в житловому будину створила задовільні умови для проживання.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Відповідно до частин 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України (далі -- СК) при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з частинами 1, 2 статті 150 СК батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК встановлено, що батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень відповідачки ОСОБА_2 та свідка голови Березичівської сільської ради Любешівського району ОСОБА_7 вбачається, що відповідачка на даний час не зловживає спиртними напоями, піклується про свого сина, приділяє належну увагу його вихованню, в житловому будинку створила задовільні умови для проживання. Зазначені позивачем фактори, як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні фактів винної поведінки відповідача ОСОБА_2 та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Позивачем не надано до суду доказів негативної характеристики відповідача чи вчинення нею неправомірних дій, а також доказів, що відповідач притягався до будь-якої відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3., передбачені ст.164 СК України, на час розгляду даної справи відсутні, тому позов задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст.19, 150, 155, 157, 164 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», на підставі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.ст. 10, 15, 16, 60 , 61, 88, 209, 213, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Любешівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а для осіб , які не були присутні в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: /підпис/ В.І.Хомич

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду В.І.Хомич