Справа № 579/537/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
02 червня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргун О.В.

з участю секретаря Сергієнко Ж.М.

представника заявника ОСОБА_1

представника

заінтересованої особи Ібрагімова Ф.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції , Міністерство оборони України, Міністертво соціальної політники України , антитерористичний центр при службі безпеки України ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд - встановити факт його участі у бойових діях під час антитерористичної операції в період з травня 2014 року по вересень 2014 року в Луганській області. В обґрунтування заяви посилався на те, що приймав участь в бойових діях в районах проведення антитерористичної операції в складі В0624 «Айдар» з травня 2014 року спочатку як кулеметник, а потім оператор зенітної установки. 1 вересня 2014 року під час патрулювання в м. Щастя Луганської області отримав поранення від вибуху гранати, внаслідок чого йому проведено ампутацію правої руки та правої ноги.

Встановлення та підтвердження факту його участі в бойових діях по захисту незалежності України, її суверенітету та територіальної цілісності, в воєнізованих підрозділах без офіційного оформлення на засадах самоорганізації та з врахуванням власної громадянської позиції, викликає необхідність щодо визначеності його статусу, як учасника АТО, з метою отримання соціальних прав та гарантій і є необхідним для визнання його особою, на яку розповсюджується Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити з підстав, визначених у заяві.

Крім того заявник пояснив , що в травні 2014 року з майдану поїхав до с. Половинкине, де формувався батальйон «Айдар» . Два тижні проходив курс підготовки . В кінці курсу йому було видано кулемет РПК № 06108 калібру 5,45 мм., про що він розписався в книзі збройової кімнати. На слідуючий ранок приймав участь в бойових діях в смт. Металіст, що є пригородом м. Луганськ. Потім чергував на блок посту смт. Металіст . Після цього поїхали в с. Георгіївку , утримували блок пост, робили зачистку, утримували дорогу , в с. Георгіївка витягнув з-під обстрілу автомобіль ЗІЛ з зенітною установкою, яким в подальшому керував . Після Георгіївки зачистили Лутугине. Після 4-5 денної перерви штурмували с. Вергунка , після цього селища Красний Яр, Новосвітлівка, Хрящевате. Після цього їх відвели до смт. Щастя , де в них була база в колишній школі міліції . Близько 4 години 1 вересня 2014 року, виконуючи завдання по патрулюванню території навколо бази в м. Щастя отримав поранення від вибуху гранати, яку застосували двоє невідомих, яких вони окликнули .

Представник заінтересованої особи Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції в судове засідання не з`явився, надав пояснення, за змістом яких не заперечує проти встановлення факту участі ОСОБА_2 у бойових діях під час проведення антитерористичної операції у разі документального такого підтвердження. Просить розглядати справу за відсутності представника служби .

Представник Міністерства оборони України в судове засідання з`явився, проти заяви ОСОБА_2 заперечив , просить відмовити в задоволенні заяви з підстав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства , оскільки законодавством передбачено інший порядок надання статусу учасника бойових дій.

Представник заінтересованої особи антитерористичного центру при Службі Безпеки України в судове засідання не з`явився, надав пояснення, за змістом яких вважає, що не є заінтересованою особою . Просить розглядати справу за відсутності представника .

Представник заінтересованої особи Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, надав пояснення, за змістом яких вважає за доцільне віднайти підтверджуючі документи, зокрема показання свідків, щодо участі в антитерористичній операції і звернутися до відомчої комісії Міноборони. Просить розглядати справу за відсутності представника .

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положенням частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У заяві ОСОБА_2 ставиться питання щодо встановлення факту участі його в бойових діях під час проведення антитерористичної операції на території Луганської області в зоні проведення антитерористичної операції в період з травня 2014 року по вересень 2014 року у зв`язку з тим, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення, а саме на отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав .

Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч.1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

Даній статті Конституції України кореспондує стаття 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Ст.7 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Відносно військовослужбовців Збройних Сил, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.

Разом з тим, особи, які були зараховані в інші військові формування, а також з числа яких були сформовані спеціальні підрозділи територіальної оборони, і які були залучені державними або громадськими організаціями або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, добровільно захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, але не входили до складу формувань, визначених у п.19 ст.6 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Збройних сил, Нацгвардії, СБУ тощо), на теперішній час не мають чітко визначеного юридичного статусу.

Крім того, розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в тому числі В0624 «Айдар», в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 22.05.2014, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Закон України Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 7 квітня 2015 року № 291-VIII, відповідно до п.20 ст. 6 якого серед іншого учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, на день прийняття рішення судом не набрав законної сили .

Крім того умовою надання статусу учасника бойових дій є включення добровільних формувань до Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

За змістом фактичних заперечень представника міністерства оборони України проти заяви з посиланням на п. 9 «Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій , нагрудних знаків «Ветеран війни учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості» Наказу міністра оборони України від 7 травня 2015 року № 200 ОСОБА_2 не є особою, звільненою зі Збройних сил, партизаном та підпільником.

Заявник не просить в судовому порядку надати йому статус учасника бойових дій.

Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суд вважає, що у ОСОБА_2 є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту його участі в бойових діях на боці сил АТО, з огляду на вищезазначене, а також в сенсі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom) від 15 листопада 1996 року та "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідно до п.2 якого, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції. А в п.4 зазначеної вище постанови КМУ зазначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Судом встановлено, що відповідно до наданих письмових доказів ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях, захищаючи незалежність та територіальну цілісність України в районах проведення АТО з 29 травня 2014 р. по 1 вересня 2014 р., що підтверджується довідкою від 10 вересня 2014 року № В0624-957 (а.с.111), листом від 26 листопада 2014 року № 698-вих (а.с.36-37).

Факт участі в бойових діях, перебування в зоні антитерористичної операції протягом травня - вересня 2014 року підтверджено також показами свідка ОСОБА_3 , який перебував у зоні АТО , що підтверджується довідкою Міністерства оборони України від 5 листопада 2014 року № 79 (а.с.117) та приймав участь у бойових діях разом з ОСОБА_2 .

Зокрема, ОСОБА_3 підтвердив, що знаходився в зоні проведення АТО , знайомий з ОСОБА_2 , виконували обов`язки військової служби 24 батальйону територіальної оборони . З ОСОБА_2 познайомилися в с. Половинкине Луганської області , перебували у ІІ роті охорони під командуванням ОСОБА_4 . Перший бойовий виїзд був близько через 10 днів після прибуття до с. Половинкине. Вони з ОСОБА_2 , який з розмов був вже досвідченим, несли бойове чергування біля с. Металіст, на блок посту с. Металіст. В липні 2014 року рота була звільнена від обов`язків нести службу на блок постах. ОСОБА_2 був у розрахунку зенітної установки , виконував роль водія .Ця установка приймала участь у всіх наступальних операціях Лутугино, Успенка, мала Вергунка. Він виїзжав на бойові завдання на автомобілі під керуванням ОСОБА_2 5 серпня 2014 року отримав поранення, у вересні 2014 року зустрів ОСОБА_2 у Київському шпиталі.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, пояснення свідка об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

ОСОБА_2 під час свого бойового завдання по патрулюванню м. Щастя отримав поранення і ці обставини підтверджуються випискою з історії хвороби № 20434, первинною медичною карткою форми 100, довідкою до акту огляду МСЕК серія 10 ААВ № 933425 , перевідним епікризом № 8187, супровідними листами , довідкою військово-лікарської комісії виписним епікризом (історія хвороби № 20434), свідоцтвом про хворобу № 272, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.110,10, 146-153).

В зазначених документах безпосередньо зазначені дата отримання поранення ОСОБА_2 .

Виходячи, що заявник та його представник підтвердили викладені в заяві обставини належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, а саме встановлення факту участі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопілля , Коропського району Чернігівської області, жителя м. Кролевець Сумської області, громадянина України, у бойових діях під час антитерористичної операції, в зоні проведення антитерористичної операції в період з травня 2014 року по 1 вересня 2014 року включно в Луганській області .

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 88, 212, 214, 218, 222, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:
заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з травня 2014 року по 1 вересня 2014 року в Луганській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення - апеляційної скарги.

Рішення виконано суддею на комп`ютері в нарадчій кімнаті.

Суддя О. В. Моргун

Повний текст рішення виготовлено 5 червня 2015 року.

Суддя О.В. Моргун