Провадження № 2/642/284/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторінг Україна» про розірвання договору поруки, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 6 555 012,74 грн. боргу та 3654 грн. судового збору, вказуючи, що 12.02.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СМ-SME703/37/2008ОТ12, згідно якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 150000,00 CHF.

12.02.2008 в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-SME/703/37/2008, відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_1 її зобовязань перед ЗАТ «ОТП Банк», в повному обсязі таких зобовязань. Також п. 1.2 ст. 1 передбачено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають як солідарні боржники.

18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором № СМ-SME703/37/2008ОТ12.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 зобовязання по кредитному договору № СМ-SME703/37/2008ОТ12 не виконуються, порушується порядок та строки сплати відсотків, а саме станом на 01.12.2014 заборгованість складає: по тілу кредиту 102523,53 CHF, та заборгованість по пені у розмірі 5168935,63 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, 07.12.2015р. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 18.12.2015 р. в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутністю, в задоволенні позову просив відмовити, зустрічну позовну заяву залишити без розгляду. До заяви надав додаткові заперечення проти позову, в яких послався на постанову Господарського суду Харківської області від 03.03.2010 у справі № Б-19/200-09 про визнання ФОП ОСОБА_1 банкрутом, Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.07.2014 у справі № Б-19/200-09 та Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 у справі № Б-19/200-09.

ОСОБА_1 до суду не зявилась, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд неодноразово зобовязував позивача надати інформацію щодо банкрутства ФОП ОСОБА_1 та участі ЗАТ «ОТП Банк»/ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в ході зазначеного банкрутства, однак ухвалу суду позивачем виконано не було.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 03.03.2010 господарським судом Харківської області винесено Постанову у справі № Б-19/200-09, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА-1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно тексту постанови, за ОСОБОЮ-1, паспорт серії МК № 919612 від 04.07.2007, зареєстровано нежитлове приміщення підвалу № 1-7 в літ. «А-3», загальною площею 514,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, буд. 8-А, що були передані в іпотеку в забезпечення виконання зобовязань згідно з кредитним договором № СМ-SME703/37/2008 від 12.02.2008, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та фізичною особою ОСОБА 1. За цим договором остання отримала кредит у розмірі 150000,00 CHF.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що боржником у справі № Б-19/200-09, ОСОБОЮ-1 є ОСОБА_1.

Згідно тексту зазначеної постанови, 31.08.2009 ЗАТ «ОТП Банк» направив ОСОБА_1 досудову вимогу № 22-2/101935, згідно якої сума заборгованості по тілу кредиту складає 138609,13 CHF, сума відсотків 1792,30 CHF, пеня у розмірі 106562,63 грн., що за курсом НБУ дорівнює 1218541,96 грн. (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч пятсот сорок одна грн.. 96 коп.).

Наведені вище факти свідчать про направлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» досудової вимоги та суми боргу ОСОБА_1 саме 31.08.2009р., а не 09.09.2011р. як вказано представником позивача в судовому засіданні. Пунктом 2 резолютивної частини постанови від 03.03.2010 визначено, що з дня прийняття постанови підприємницьку діяльність банкрута необхідно припинити, строк виконання всіх грошових зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і обовязкових платежів вважати таким, що настав, припинити нарахування неустойки, відсотків та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості, вимоги за зобовязаннями банкрута, що виникли під час проведення процедур банкрутства, предявляються в межах ліквідаційної процедури.

23.07.2014р. ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № Б-19/200-09 затверджено звіт ліквідатора.

Згідно мотивувальної частини зазначеної ухвали, ліквідатором була здійснена публікація у газеті "Урядовий кур'єр" №50 від 18.03.2010 р. про визнання СПДФО ОСОБА_3 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У встановлений законом строк надійшли заяви з грошовими вимогами до банкрута, які були розглянуті та визнані ліквідатором у повному обсязі. Так, ліквідатором були визнані вимоги ПАТ "ОТП Банк" в сумі 1218541,96 грн.

Ліквідатором були виявлені нежитлові приміщення підвалу заг.пл. 514,3 кв.м. в літ. «А-3-4» за адресою: АДРЕСА_1, які знаходяться в заставі у ПАТ "ОТП Банк".

Заставоутримувачем була надана згода на реалізацію нежитлових приміщень підвалу №1-17 в літ.»А-3-4» заг. площею 514,3 кв.м. за вартістю на рівні 460000,00 грн.

Грошові кошти, отримані ліквідатором від продажу майна банкрута на загальну суму 460000,00 грн. були направлені на відшкодування витрат ліквідатора, пов'язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури та задоволення вимог заставного кредитора - ПАТ "ОТП Банк" в сумі 362000,00 грн. (пл. доручення №1 від 30.04.2013 р., №23 від 16.10.2013 р., №27 від 05.11.2013 р.).

Згідно п. 4 резолютивної частини ухвали суду визнано вимоги кредитора ПАТ "ОТП Банк" на загальну суму 856541,96 грн., що були заявлені до ФОП ОСОБА_3 після визнання боржника банкрутом та незадоволені за недостатністю майна банкрута, погашеними.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 у справі № Б-19/200-09 апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 23.07.2014 у справі № Б-19/200-09 залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 223 ЦПК України встановлено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Ухвалою суду від 18.12.2015р. зустрічна позовна заява залишена без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд,

вирішив:

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

головуючий: