АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2015 у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А

В січні 2014 року позивачі звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просили визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 Свої вимоги обґрунтовують тим, що вказана квартира була видана 16.10.1985 матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 27.04.2010 в даній квартирі була зареєстрована відповідачка ОСОБА_4, як член сім′ї, а саме - дружина ОСОБА_2 Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який також зареєстрований у вказаній квартирі. Проте, у травні 2012 року відповідач зібрала свої речі та речі сина та переїхала жити до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1. З цього часу вона жодного разу не з'являлась в квартирі АДРЕСА_2, не несла витрат на її утримання.

Справа № 759/8199/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6836/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2015 в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення суду у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, а саме не взяв до уваги акти обстеження квартири за період з листопада 2012 року по березень 2015 року, що підтверджують факт не проживання

відповідача у вказаній квартирі за місцем реєстрації без поважних причин, також не взяв до уваги той факт, що відповідач не зверталася з будь-якими заявами про неможливість проживання в спірній квартирі до філії № 907 ЄРРЦ та з заявами про те, що позивачі чинять їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Крім того, апелянти вказують на те, що не відповідає обставинам справи посилання суду на той факт, що відповідач не проживає в спірній квартирі ніби то у зв'язку з виникненням конфліктної ситуації з колишнім чоловіком ОСОБА_2, оскільки даний факт, починаючи з 06.11.2013, не підтверджений жодним доказом і крім того відповідач жодного разу не зверталася до суду з позовом про її вселення до спірної квартири, крім того, вона до цього часу має ключі від вхідних дверей, які не змінювались до цього часу, що свідчить про те, що її не чинили перешкоди у вселенні і проживанні. Вважаючи, що рішення суду є незаконним та враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, просять рішення суду скасувати та ухвали нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачі, третя особа ОСОБА_3 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ст. 305 ч. 2 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що законних підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням немає, оскільки між відповідачем та позивачем (іі колишнім чоловіком) склалися конфліктні відносини, у зв'язку з чим відповідач не може проживати у спірній квартирі, а також з тих підстав, що між сторонами існує спір щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, який вирішується в судовому порядку.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 площею 42,1 кв.м. була надана ОСОБА_5 та членам її сім'ї - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджується ордером № 8917 від 16.10.1985 виданого Управлінням з обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Київської міської ради народних депутаті (а.с.79).

Розпорядженням № 383 від 18.05.2010, були внесені зміни до договору найму на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_5 Договір найму укладено з ОСОБА_1 (а.с.80).

Відповідно до довідки форми № 3 від 16.09.2013 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_1 - власник особового рахунку, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_4 - колишня дружина сина, ОСОБА_8 - онук, ОСОБА_9 - онук. З вказаної довідки також вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована з 27.04.2010 (а.с.82).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2014, яке набрало законної сили після перегляду Апеляційним судом м. Києва 06.11.2014, визнано ОСОБА_3 такою, що набула право користування вказаним жилим приміщенням (а.с.155-160). На підставі вказаного рішення суду в спірній квартирі зареєстрована і ОСОБА_3, а загальна кількість зареєстрованих осіб становить шість осіб (а.с.161).

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2012 року ОСОБА_4 зверталась до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою, в якому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також заявляли вимоги про визнання її такою, що втратила право користування квартирою.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2013 було відмовлено у задоволенні як первісних вимог ОСОБА_4, так і в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7-10).

Також рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06.11.2013 відмовлено в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку з посиланням на передчасність заявлених вимог (а.с.135-137).

Згідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі або та сама особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Разом з тим, в рішенні від 16.04.2013 суд послався на наявність конфліктних відносин, що було встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2012, яким був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. В рішенні від 06.11.2013 встановлено, що позивачі звернулись до суду до спливу шестимісячного строку, який має рахуватися з дня набрання чинності попереднього рішення суду.

В даній справі позивачі вказують на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2012 року, проте враховуючи наявність попередніх судових рішень визначають спірний період з 06.11.2013. На підтвердження позовних вимог суду надані численні копії актів КП «РЕО-5», однак з урахуванням визначеного періоду судом можуть бути прийняті до уваги лише ті, що належать до цього періоду, а саме від 19.11.2013, 11.12.2013, 10.01.2014 від 10.06.2014, 08.07.2014, 06.08.2014, 09.09.2014, 08.10.2014, 11.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 06.02.2015, та від березня 2015 року (а.с.93-95,194-203). Згідно даних актів ОСОБА_4, не проживала у спірній квартирі з травня 2012 року по березень 2015 року.

В матеріалах справи також містяться відповіді Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, Святошинського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, КП «РЕО-5», надані на адвокатський запит, про відсутність звернень відповідача з будь-якими заявами щодо неможливості проживання в спірній квартирі та з заявами про вчинення позивачами перешкоди у користуванні вказаною квартирою (а.с.107-111).

Факт не проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_2 підтвердив, також, допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_10

Суд першої інстанції посилався на те, що між відповідачем та позивачем існують конфліктні відносини, що є перешкодою у проживанні відповідача у спірній квартирі, а також на те, що між сторонами існує спір щодо порядку користування спірним жилим приміщенням, який вирішується в судовому порядку. Разом з тим судом першої інстанції залишений без розгляду первісний позов ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою з підстав повторної неявки позивача і вказане судове рішення нею не оскаржується. А отже на час ухвалення рішення судом першої інстанції, не було на вирішенні суду справ щодо порядку користування квартирою. Наявність конфліктних відносин між сторонами має підтверджуватись певними доказами. При цьому наявність конфліктних відносин в 2012 році не може свідчити про такі відносини в 2015 році. Взагалі самі по собі негативні відносини не можуть свідчити про наявність перешкод у користуванні відповідачем спірним приміщенням та бути поважними причинами її відсутності за місцем реєстрації понад встановлені законом строки.

Положеннями ст.ст. 71,72 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в Постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено наявність поважних причин відсутності понад шість місяців та/або здійснення обов'язку по утриманню спірної квартири.

Враховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням на підставі ст. 71, 72 ЖК України, а судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення залишено поза увагою, як підтверджений факт не проживання відповідача, так і відсутність поважних причин.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2015 - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: