У х в а л а

іменем україни

03 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження і розрахунку заборгованості по аліментах, зобов'язання провести новий розрахунок, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції та, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати неправомірними дії начальника відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції щодо неповідомлення ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження № 33180777 від 02 липня 2012 року, скасувати постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження, у зв'язку із невідповідністю вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції Григоріва О.П. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах; скасувати зазначений розрахунок заборгованості і зобов'язати державного виконавця провести новий розрахунок; зобов'язати державного виконавця відкласти провадження виконавчих дій та звернутись до суду із заявою про роз'яснення змісту виконавчого документу; зобов'язати державного виконавця поновити боржнику строк для добровільного виконання судового рішення.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року, поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду.

Скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії начальника відділу ДВС Тлумацького РУЮ Янишина Р.Ю. в частині неналежного повідомлення ОСОБА_4 про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2012 року по виконанню виконавчого листа № 2-518, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 30 листопада 2006 року.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС Тлумацького РУЮ Григоріва О.П. в частині визначення розрахунку № 33180777 заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_4 за період з квітня 2012 року по 01 вересня 2014 року в сумі 14 231 грн 21 коп.

Скасовано розрахунок № 33180777 заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 2-518, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 30 листопада 2006 року, який складений головним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ Григорівим О.П. за період з квітня 2012 року по 01 вересня 2014 року в сумі 14 231 грн 21 коп.

У решті скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та змінити ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження № 33180777 від 02 липня 2012 року і задовольнити вимоги скарги в цій частині.

В частині визнання неправомірними дій начальника відділу ДВС Тлумацького РУЮ Янишина Р.Ю., визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу ДВС Тлумацького РУЮ Григоріва О.П. та скасування розрахунок № 33180777 заборгованості по аліментах судові рішення не оскаржено, а тому відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України справа в цій частині не переглядається, оскільки відповідно до положення вказаної статті суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів касаційної скарги.

Вивчивши матеріали справи в частині вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 33180777 від 02 липня 2012 року, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 33180777 від 02 липня 2012 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера стягувача та боржника і незазначення прізвища та ініціалів посадової особи, яка його підписала, на що посилається ОСОБА_4 як на підставу своїх вимог, не могло бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а тому відповідні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

До таких висновків в цій частині суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи в частині, що переглядається, судами першої та апеляційної інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржений судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками судів з їх оцінки, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта