Справа № 456/3694/15-ц
Провадження № 2/456/1618/2015
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинська І. Я,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третьої особи Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за позивачем права власності на гараж №264 в гаражному колективі «Явір», що знаходиться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Дрогобицька, 69А.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згідно з довідкою №42, виданою 28.06.2015 р. головою гаражного колективу «Явір», позивач є членом даного колективу з 1989 р., йому належить цегляний гараж №264 розміром 5,95х4,06 м. побудований ним у 1990 р. на виділеній згідно з протоколом за №1 від 22.06.1989 р. засідання правління гаражного колективу «Явір» земельній ділянці. 10.07.2015 р. позивач отримав технічний паспорт на гараж №264 у гаражному колективі «Явір» по вул. Дрогобицькій , 69А в м. Стрий Львівської області.

Однак 19.08.2015 р. Реєстраційна служба Стрийського МРУЮ рішенням № 23787534 відмовила йому в державній реєстрації права власності на гараж, покликаючись на те, що ним не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, подання якого передбачено ст.43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013р. № 868. Даною нормою Закону визначено, що в разі, коли в документах, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки, заявник окрім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку. Окрім цього в позивача відсутні документи, які підтверджують прийняття обєкту нерухомості в експлуатацію.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судове засідання зявились та позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області також в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, щодо вирішення справи поклався на думку суду.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та з дотриманням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.5 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року, оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності цим Кодексом та продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як вбачається з листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013р. за № 24-150/0/4-13 проблемним є питання оформлення права власності на гаражі у гаражних кооперативах, оскільки немає чіткого законодавчого врегулювання цього питання, відсутній спрощений порядок у тих випадках, коли є факт виділення у встановленому законом порядку земельної ділянки гаражно-будівельного кооперативу (далі ? ГБК) для будівництва гаражів, багато років тому побудованих громадянами за власні кошти, встановлено факт прийняття особи членом гаражно-будівельного кооперативу, повної сплати ним пайових внесків…., ГБК не заперечує проти права власності цієї особи на гараж.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 28.06.1991р. «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Рішенням №23787534 від 19.08.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 відмовлено позивачу в реєстрації права власності на спірний гараж у звязку відсутністю документів, які підтверджують прийняття даного обєкту нерухомості в експлуатацію та відсутністю відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований гараж.

З витягу з протоколу №1 засідання правління гаражного колективу «Явір» від 22.06.1989 р. вбачається, що ОСОБА_1 виділено земельну ділянку для будівництва гаражу в гаражному колективі «Явір».

З копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ЛВ №004380, виданого Стрийською міською Радою народних депутатів 05.07.1999р., вбачається що гаражному колекту «Явір» надано право постійного користування земельною ділянкою площею 3,165 га. Землю надано у постійне користування для гаражного будівництва згідно з рішенням виконкому Стрийської міської Ради народних депутатів від 18.03.1998р. за №93.

Як вбачається з довідоки №42 від 28.06.2015р., що видана головою гаражного колективу «Явір», позивач ОСОБА_1, є членом гаражного колективу «Явір» з 1990р., їй належить цегляний гараж № 264, збудований згідно рішенням №1 правління гаражного колективу «Явір» від 22.06.1989 р.; заборгованості по оплаті не має; гаражний колектив не заперечує проти оформлення за нею права власності на цей гараж.

Згідно із ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

З технічного паспорта серії АЕ № 002453 на гараж №264 у гаражному колективі «Явір» за адресою м. Стрий Львівської області, вул. Дрогобицька 69А, що виготовлений ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що гараж споруджено в 1990 р., його площа 39,1 кв. м. Будівництво не вважається самочинним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на спірний гараж та користується ним з 1990 р., тому відсутність документів, які підтверджують прийняття даного обєкту нерухомості в експлуатацію, та відсутність відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, не є перешкодою для визнання за нею права власності на цей гараж.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.15,16,328,331 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на гараж №264 в гаражному колективі «Явір», загальною площею 39,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Дрогобицька,69а.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_5