АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про зобов'язання виконати доручення про перерахування грошових коштів, стягнення коштів та судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про зобов'язання виконати доручення про перерахування грошових коштів, стягнення коштів та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що між нею і відповідачем 09.11.2012 року було укладено договір банківського рахунку, на підставі якого позивачу було відкрито поточний рахунок фізичної особи НОМЕР_1, на який 28.02.2013 року позивачем було внесено 75 000 доларів США, що підтверджується swift-повідомленням від 28.02.2013 року. Рахунок НОМЕР_1 було відкрито Філією ПАТ КБ "ПриватБанк" "Кримське РУ", відділення №137.

Станом на 11.03.2015 року залишок коштів на рахунку становив 15 700 доларів США.

11.03.2015 року позивач звернулась з заявами до відповідача з вимогою перерахувати грошові кошті у сумі 15 700 доларів США з її рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на рахунок НОМЕР_2 в ISRAEL DISCOUNT BANK, HERZLIYA, 22 Sokolov street, Herzliya 46325 Israel, SWIFT CODE: IDBLILIT044, CLEARING CODE: IL011044, а також з вимогою надання інформації про залишок на рахунку НОМЕР_1 станом на 11.03.2015 року та з вимогою надання виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 09.11.2012 року по 11.03.2015 року.

Станом на 08.04.2015 року відповідач не виконав розпорядження позивача щодо перерахування грошових коштів, а також не надав пояснень з приводу відмови у виконанні цього доручення.

Розпорядження позивача щодо надання інформації про залишок на рахунку та вимогу надання виписки про рух коштів по рахунку відповідач також не виконав.

У зв'язку з наведеним, позивач просила зобов'язати відповідача виконати доручення шляхом перерахування грошових коштів у сумі 15 700 доларів США на рахунок позивача, стягнути витрати на правову допомогу у сумі 1 000 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 654 грн., задовольнивши позов у повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.88-91).

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодилась і звернулась з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.94-104).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог про перерахування грошових коштів, у зв'язку з чим постановити нове рішення на підставі ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 і ПАТ КБ "ПриватБанк" 09.11.2012 року було укладено договір банківського рахунку, на підставі якого позивачу було відкрито поточний рахунок фізичної особи НОМЕР_1, на який 28.02.2013 року позивачем було внесено 75 000 доларів США, що підтверджується swift-повідомленням від 28.02.2013 року. Рахунок НОМЕР_1 було відкрито Філією ПАТ КБ "ПриватБанк" "Кримське РУ", відділення №137.

11.03.2015 року позивач звернулась з заявами до відповідача з вимогою перерахувати грошові кошті у сумі 15 700 доларів США з її рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на рахунок НОМЕР_2 в ISRAEL DISCOUNT BANK, HERZLIYA, 22 Sokolov street, Herzliya 46325 Israel, SWIFT CODE: IDBLILIT044, CLEARING CODE: IL011044, а також з вимогою надання інформації про залишок на рахунку НОМЕР_1 станом на 11.03.2015 року та з вимогою надання виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 09.11.2012 року по 11.03.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала суду належних доказів наявності залишків грошових коштів на рахунку зазначеному нею в позовній заяві.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

У судовому засіданні представником позивача було пред'явлено оригінал заяви на відкриття поточного рахунку фізичної особи та картка із зразками підписів №350651194 від 09.11.2012 року, оригінал SWIFT- повідомлення ДИСКОНТ БАНК, ІЗРАЇЛЬ про перерахування ОСОБА_2 28.02.2013 року на свій поточний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 75 000 доларів США, оригінал довідки ДИСКОНТ БАНК, ІЗРАЇЛЬ, філіал у м. Герцлія, від 07.10.2015 року, якою зазначено, що 28.02.2013 року за розпорядженням ОСОБА_2 з рахунку була переведена сума 75 000 доларів США (а.с.167-170).

Але доказів про залишок грошових коштів на рахунку позивача саме у розмірі 15 700 доларів США в матеріалах справи немає.

Згідно листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 08.12.2015 року доступ Банку до первинної документації відокремлених структурних підрозділів, розташованих на території Автономної Республіки Крим, а саме договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівка, електронних носіїв є обмеженими.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 пояснила, що розрахунок залишку грошових коштів зроблений зі слів позивача і що у неї немає доказів про залишок грошових коштів на рахунку, як і немає доказів про те, що вона не зверталася до АНО "ФЗВ", яке виконує зобов'язання за договорами ПАТ КБ "ПриватБанк" на території Автономної Республіки Крим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що докази зарахування грошових коштів не можуть бути прийняті у якості доказів, що підтверджують наявність залишків грошових коштів на рахунку ОСОБА_2, які вказані у позовній заяві.

Суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які були надані сторонами, і постановив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визнання ПАТ КБ "ПриватБанк" неналежним відповідачем та необхідності звернення ОСОБА_2 з позовом до створеного на території Криму "Фонду захисту вкладників" та безпосередньо до Російської Федерації, як держави, що здійснює окупацію Криму.

Тому ці висновки слід вилучити з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, що не впливає на правильність цього рішення щодо відмови позивачу у задоволенні позову до банку.

Зважаючи на визнання судового рішення безпідставним в частині обґрунтування в частині відмови у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції, відповідно до роз'яснень наданих у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" №12 від 24.10.2008 року, судове рішення підлягає зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог про перерахування грошових коштів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: