Провадження по справі № 2/752/6632/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини, -

в с т а н о в и в :

05.11.2015 року позивач Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини.

В обґрунтування позову представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зазначив, що підставою звернення до суду стало порушення батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права дитини на освіту та не забезпечення належних умов для проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до листа № 198 від 14.09.2015 року Гімназії № 179 м. Києва Службі у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві стало відомо, що малолітній ОСОБА_4 досягнувши шкільного віку, 01 вересня 2015 року не приступив до навчання. Мати дитини ОСОБА_2 питання влаштування дитини до навчального закладу почала вирішувати лише 31.08.2015 року, однак необхідних документів до навчального закладу не надала, відповідних медичних документів не оформила.

За результатами обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, було складено відповідний акт від 18.09.2015 року та встановлено, що умови для проживання дитини жахливі, в квартирі стоїть їдкий запах, неможливо дихати, брудно, велика кількість домашніх тварин, антисанітарія, таргани. Для влаштування дитини до навчального закладу, батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не здійснено жодних заходів, зокрема не пройдено медичне обстеження дитини, медична картка дитини взагалі втрачена, не придбана шкільна форма, приладдя для навчання. У зв'язку з тим, що дитина проживала в антисанітарних умовах, хлопчик мав неприємний запах та неохайний вигляд.

На підставі вищевикладеного та за заявою матері дитини ОСОБА_2 про влаштування дитини до закладу соціального захисту дітей, з 18.09.2015 року малолітнього ОСОБА_4 поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації № 1 в м. Києві.

Разом з тим, за час перебування дитини в закладі соціального захисту дітей, батьки жодних дій щодо покращення умов проживання дитини не здійснили, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 19.10.2015 року.

З огляду на викладене, 20.10.2015 року Комісією з питань захисту прав дитини було прийняте рішення про необхідність відібрання у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 малолітнього ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав, оскільки батьки не спроможні забезпечити необхідний розвиток дитині,батьківський потенціал відсутній.

Крім того, з огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є особами працездатного віку, представник позивача просив суд вирішити питання про стягнення з відповідачів на користь осіб або установ, які будуть утримувати дитину, аліменти у розмірі ? заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії щомісяця, та зважаючи на те, що малолітній ОСОБА_4 має право користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 - накласти заборону на відчуження вказаного житла.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що відповідачами наразі не приведено житлове приміщення у стан належний для виховання та розвитку дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не працевлаштовані, постійного джерела доходу не мають, батьківських обов'язків належним чином не виконують, з огляду на, що наявні підстави для відібрання малолітнього ОСОБА_4 у батьків без позбавлення батьківських прав. Також підтримала позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 та накладення заборони на відчуження житла, яким має право користуватися малолітній, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала Зазначила, що має бажання виховувати сина ОСОБА_4, наразі вирішує питання щодо свого працевлаштування. Також зазначила, що нею вчиняються дії щодо приведення житла у відповідність до санітарно-гігієнічних норм, водночас погоджується, що в квартирі все ще залишається неприємних запах від домашніх тварин та житло вцілому захаращене.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, додатково зазначив, що не заперечує проти позовних вимог.

Представник третьої особи, прокуратури Голосіївського району м. Києва,в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є, відповідно, матір'ю та батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 18.07.2008 року, актовий запит 1077 (а.с. 10.)

Як вбачається Акту обстеження житлово-побутових умов від 18.09.2015 року (а.с. 13) та Акту обстеження житлово-побутових умов від 19.10.2015 року (а.с. 6), в квартирі за місцем проживання малолітнього ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, не створено належних умов для виховання та розвитку малолітнього, в квартирі брудно, наявні таргани, стійкий неприємний запах, що викликаний, в тому числі, великою кількістю домашніх тварин, речі розкидані, підлога побита, відсутнє освітлення, крім ванної та туалету, одна кімната двокімнатної квартири повністю захаращена непотребом.

Згідно відповіді на запит від Управління охорони здоров'я Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на диспансерному обліку не перебуває, дитина не щеплена за віком, мати рідко і несвоєчасно звертається за допомогою, в квартирі, де проживає дитина, антисанітарний стан, що свідчить про неналежне виконання батьками батьківських обов'язків (а.с. 7).

Як вбачається з наказу Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві № 54 від 18.09.2015 року, малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постановлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків (а.с. 12).

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дітей, органу опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, 20.10.2015 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей було прийнято рішення щодо необхідності відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав.

На підставі вищевказаного рішення, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація надала Висновок № 100-16070 від 08.12.2015 року про необхідність відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося відповідачами, що в житловому приміщенні, яким має право користуватися малолітній ОСОБА_4 не створено належних умов для його виховання та розвитку, порушуються санітарно-гігієнічні норми, батьками порушено право дитини до здобуття загальної середньої освіти, а саме дитина, досягнуши шкільного віку, не почала відвідувати школу внаслідок ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, доведені у повному обсязі, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь осіб або установ, які будуть утримувати дитину.

Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, враховуючи положення Сімейного кодексу, відповідно до якого батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь осіб або установ, які будуть утримувати дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження житла малолітнього ОСОБА_4, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Як вбачається з Актів Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.09.2015 року та від 19.10.2015 року, малолітній ОСОБА_4 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1

За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження майна малолітнього ОСОБА_4, суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143, 144, 150, 164, 166, 167, 170, 171, 179, 182, 183, 191, 193 Сімейного кодексу України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 60, 88,174, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини - задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 18.07.2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1077 від 18.07.2008 року) у матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь осіб або закладу, на вихованні яких буде перебувати дитина, на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 05.11.2015 року, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Житомир, і.п.н. НОМЕР_2, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь осіб або закладу, на вихованні яких буде перебувати дитина, на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 05.11.2015 року, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Накласти заборону на відчуження житла, право користування яким має малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1, до повноліття ОСОБА_4, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Житомир, і.п.н. НОМЕР_2, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 в рівних частках на користь держави судовий збір в розмірі 487, 20 коп., а саме по 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. з кожного.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини та до Другої Київської державної нотаріальної контори м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Антонова Н.В.