АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., треті особи: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ - «Укрсоцбанк», Банк), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. про визнання виконавчого напису № 665, виданого 25.05.2011 року, недійсним і таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення порядку його вчинення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Посилалася на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначила, що висновок суду про те, що Банком не було надано доказів про безспірність заборгованості є необґрунтованим та помилковим, оскільки заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів. Вказувала, щоБанком були надані приватному нотаріусу всі визначені законодавством документи для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки. Банком двічі на адресу боржника та іпотекодателя направлялася вимога про виконання порушеного зобов'язання, а позивач на адресу Банку не направляв заперечення проти визначеної Банком суми заборгованості та оспорював її у іншому порядку.

Особи, що беруть участь у справі, які відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.07.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 673/92222 відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 71 000 доларів США з метою придбання квартири зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим строком повернення липень 2033 року.

З метою належного виконання умов Кредитного договору 18.07.2008 року між сторонами укладено Договір іпотеки № 35.02-09/682, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

27.08.2009 року сторони уклали Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору, яким дійшли згоди щодо надання відстрочки по погашенню тіла кредиту, зазначивши суму основного боргу станом на 20.06.2009 року в розмірі 68 630 доларів США та кінцевий термін повернення заборгованості 17.07.2033 року.

Оскільки позичальник не виконував взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом станом на 15.12.2010 року у нього виникла заборгованість у розмірі 12 795,46 доларів США та 795,65 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту - 576 доларів США, прострочена заборгованість по процентам - 11 395,90 доларів США, заборгованість по процентам - 823,56 доларів США, пеня за прострочення платежів - 11 435,20 грн.

20.12.2010 року позивачем направлено ОСОБА_3 лист з вимогою повернення заборгованості по кредиту та відсотками у розмірі 81 235,50 доларів США та 11 435,20 грн.

25.05.2011 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. з заявою в якій просив вчинити виконавчий напис на Договорі іпотеки № 35.02-09/682 в рахунок заборгованості за Кредитним договором від 18.07.2008 року в розмірі 98 547,32 доларів США., з яких сума заборгованості за кредитом 68 630 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 15 848,30 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 7 205,84 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 794, 48 доларів США, штрафи - 5 068, 70 доларів США.

В той же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 665 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить позивачу. Стягнення здійснено за період з 20.04.2010 року по 20.04.2011 року та задоволено вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 98 547,32 доларів США, що в еквіваленті становить 784 968,82 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність вимог ПАТ «Укрсоцбанк», порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та не дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору вчинення виконавчого напису здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» письмова вимога про усунення порушень - це документ, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання за не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова КМУ). Вказаний Перелік документів містить вичерпні підстави для вчинення виконавчого напису і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Пунктом 286 вищевказаної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Таким чином, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов'язань боржника.

На підтвердження безспірності заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» подало нотаріусу розрахунок заборгованості та вищевказану вимогу до позивача, у якій викладено суть зобов'язання, у чому полягає його порушення зі сторони позивачів, зазначено розмір заборгованості за кредитними договорами, запропоновано виконати зобов'язання та попереджено про звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадку не виконання даної вимоги.

Як вбачається зі змісту направленого повідомлення сума заборгованості станом на 15.12.2010 року становила 81 235, 50 доларів США та 11 435,20 грн., а згідно виконавчого напису, нотаріусом було звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну позивачу квартиру АДРЕСА_3 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 98 547,32 доларів США, що в еквіваленті становило 784 968,82 грн.

При цьому до розрахунку заборгованості, наданого до заяви про вчинення виконавчого напису, включено штраф у розмірі 5 068,70 доларів США, вимогу про погашення якого відповідачу не направлялося.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, розмір заборгованості, який банком було запропоновано сплатити позивачу, відрізняється від розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що до заяви про вчинення виконавчого напису не було додано документів, які свідчать про безспірність розміру заборгованості, у зв'язку з чим правильно визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним, обґрунтованим та справедливим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді

Справа № 754/9555/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7717/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.