АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/823/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3532/15Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Буленка О.О., Дорош А.І.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року представник позивачів ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товарисвта з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договору оренди землі.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що позивачі є власниками в порядку спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Їх спадкодавцями ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 18 лютого 2008 року були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок із ТОВ «Давидівський дар». Відповідно до закону, після їх смерті, всі права та обов'язки за договором оренд землі перейшли до позивачів, які набули статусу сторони по договору.

Відповідно до умов договорів відповідач взяв на себе зобов'язання виплачувати орендну плату в розмірі, встановленому договором та додатковою угодою від 26 жовтня 2009 року. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. В порушення умов договору відповідач зовсім не виплачував позивачам орендної плати за 2012, 2013, 2014 роки, внаслідок чого допустив систематичне порушення умов договору. З цих підстав позивачі вказували на істотні порушення орендарем умов договорів.

Окрім цього, як на підставу для розірвання договорів оренди земельних ділянок, позивачі вказували на те, що відповідач протягом часу оренди вирощував сільськогосподарські культури, які не відносяться до категорії зернових.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договору оренди землі - задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі від 18 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Давидівський дар» щодо земельної ділянки площею 3,57 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 лютого 2008 року за № 66.

Розірвано договір оренди землі від 18 лютого 20108 року, укладений між ОСОБА_7 та ТОВ «Давидівський дар» щодо земельної ділянки площею 3,6011 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 лютого 2008 року за № 69.

Розірвано договір оренди землі від 18 лютого 20108 року, укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Давидівський дар» щодо земельної ділянки площею 3,5324 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_3, зареєстрований у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 лютого 2008 року за № 19.

В іній частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодився орендар ТОВ «Давидівський дар» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказуючи на хибність висновків суду щодо наявності факту систематичної невиплати товариством орендної плати орендодавцям.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,57 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 серпня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1771 ( а.с. 8).

18 лютого 2008 року ОСОБА_6, спадкоємцем якого є позивач, та ТОВ «Давидівський дар» був укладений договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 10 років ( а.с. 9-11).

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,6011 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 квітня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-827 (а.с. 66).

В свою чергу, 18 лютого 2008 року ОСОБА_7, після смерті якої ОСОБА_3успадкувала земельну ділянку, уклала договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Давидівський дар» строком на 10 років.

Позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,534 га, акя знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1674 ( а.с. 137)

18 лютого 2008 року ОСОБА_8, спадкоємцем якої і є позивач ОСОБА_4, уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Давидівський дар» строком на 10 років.

Вказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 лютого 2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вірно суд дійшов висновку і про те, що в силу ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 всі права та обов'язки за договорами оренди землі перейшли до позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які набули статусу сторін по договору.

За правилами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.п. 7-10 спірних договорів оренди, орендна плата вноситься орендна орендарем у готівковій формі шляхом виплати коштів орендодавцю через касу орендаря у розмірі 741,20 грн. Додатковими угодами від 26 жовтня 2009 року орендну плату збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 1111,80 грн. на день її укладення. За 2012, 2013, 2014 роки орендна плата в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки склала 2411,67 грн. щорічно.

Відповідно до п.12 договорів, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, розірвання договору.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно із п. 35 спірних договорів дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу ОСОБА_2 за договором оренди земельної ділянки площею 3,57 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн., виплачено 1800 грн. у вересні 2012 та 1366.35 грн. у квітні 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік). Також нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн., у 2015 році (за 2014 рік) 5627,25 грн., з яких - фактично виплачено 9357,89 грн. лише 15 червня 2015 року, тобто після звернення орендодавця до суду з цим позовом ( а.с.30,33-36).

Позивачу ОСОБА_3 - за договором оренди земельної ділянки площею 3,6011 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн., з яких виплачено 1800 грн. у вересні 2012 та 260 грн. у листопаді 2012 року. Також нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн., у 2015році ( за 2014 рік) 5627,25 грн., по виплаті яких станом на 01 червня 2015 року заборгованість складає 9481,66 грн. (а.с.86-90).

Встановлено, що позивачу ОСОБА_4 за договором оренди земельної ділянки площею 3,5324 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412 грн., з них виплачено 1366,35 грн. у березні 2012 та 2050,20 грн. у квітні 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік). Також нараховано: у 2013 році - 5626,94 грн., у 2015 (за 2014 рік) 5627,25 грн., по виплаті яких заборгованість станом на 01 червня 2015 року складає 8115,31 грн. (а.с.155,158-160).

Вказуючи на це суд обґрунтовано дійшов висновку про систематичну несплату відповідачем орендної плати та висновку про наявність факту порушення орендарем умов договорів оренди в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, внаслідок чого ухвалив рішення про задоволення вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про дострокове розірвання договорів оренди з ТОВ «Давидівський дар».

При цьому місцевий суд правомірно послався і на те, що ухиляння позивачів від отримання орендної плати не підтверджені належними доказами, а письмові звернення до позивачів із пропозиціями отримати кошти по виплаті заборгованості були направлені ТОВ лише у червні 2015 року, тобто після звернення до суду з цими позовними вимогами.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується також і з наступними нормами та судовою практикою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

Обгрнутовуючи заперечення проти позовних вимог та спростовуючи висновки місцевого суду, ТОВ «Давидівський дар» вказував на те, що товариством були своєчасно сплачені податки з доходів фізичних осіб за паї за періоди : 2012, 2013, 2014 років, що підтверджує факт нарахування орендної плати позивача.

В свою чергу, ні в суді першої інстанції, ні в судовому засіданні, ні в суді апеляційної інстанції представник відповідача не надав переконливих доказів вжиття всіх можливих заходів ТОВ «Давидівський дар» для виконання умов договорів щодо виплати орендодавцям орендної плати.

У правовому висновку, що міститься у Постанові ВСУ від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, Верховний суд вказав, що згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Встановивши наявність вини ТОВ «Давидівський дар» у несвоєчасній виплаті позивачам орендної плати, колегія суддів погоджується з висновком, що в діях орендаря має місце систематичність порушення даних умов договорів.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду та не підтверджують їх неправомірність належними доказами, виходячи з вищевикладеного.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» - відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ О.О. Буленко /підпис/ А.І. Дорош

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду Полтавської області ____________В.І. Корнієнко