Справа № 700/1363/14-ц
Провадження № 2/700/51/15
04 березня 2015 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого Добриднюк Н.О.
за участю секретаря Кравець І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі Черкаської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
В судове засідання позивач не зявився звернувся з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без їхньої участі. Згідно позовної заяви Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі від 08.09.2014 року в порядку цивільного провадження подало до Звенигородського районного суду Черкаської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, але ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.10.2014 позовну заяву було повернуто, у звязку з тим, що справа не підсудна Звенигородському районному суду, тому що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Черкаській області місце проживання ОСОБА_1, 18.08.1961 р.н, зареєстрований та проживає в с.Тихонівка.
Постановою Господарського суду Черкаської області від 15.01.2013 року по справі № 04/5026/1987/2012 за заявою управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області від 24.12.2012 року за № 5110/07 визнано банкрутом боржника фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та відкрито ліквідаційну процедуру.
19.08.2014 року ухвалою Господарського суду Черкаської області по вищевказаній справі затверджено ліквідатора та ліквідаційний баланс фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, у звязку з банкрутством ліквідовано його як субєкта підприємницької діяльності та провадження у справі припинено.
Під час ліквідаційної процедури вимоги кредиторів не задоволено.
Борг виник у звязку з тим, що ФОП ОСОБА_1 зобовязаний був сплатити за ІІІ та ІV квартали 2010 року страховий внесок розрахований як різниця між встановленою мінімальною ставкою внеску та частиною фіксованого податку, яка надійшла від розмежування згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів підприємницької діяльності» та Закону України «Про внесення змін до Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян» 42% (єдиний податок). Даний внесок необхідно було сплатити до 20 числа місяця, що слідує за звітним кварталом, тобто до 20 жовтня 2010 року за ІІІ квартал та до 20 січня 2011 року за ІV квартал 2010 року.
Згідно з вимогами про сплату боргу №Ф-239 від 01.02.2011 року, належна сума до сплати страхового внеску складає 1540 грн. 80 коп., розрахована як різниця між мінімальним страховим внеском на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та частини відрахувань з сплаченого єдиного внеску:липень-294 грн. 82 коп.; серпень 294 грн.82 коп.; вересень -294 грн. 82 коп.; жовтень -301 грн. 12 коп. листопад -301 грн. 12 коп.; грудень -306 грн. 10 коп., що становить разом 1792 грн. 80 коп., за мінусом частини єдиного податку сплаченого за ІІІ та ІV квартали 2010 року, щомісячно 42 грн., що складає в загальній сумі -252 грн.
Отже, заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1540 грн.80 коп. ФОП ОСОБА_1 на момент складання вимоги про сплату боргу №Ф-239 сплачена до управління ПФУ в Звенигородському районі не було, так як вона не сплачена станом на 01.09.2014 року.
Даний борг підтверджується постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року та виконавчим листом від 06.09.2011 року по справі №2а/2370/3879/2011 на суму 1540 грн.80 коп.
Враховуючи, що добровільно відповідач борг не сплатив, тому вони вимушені звернутися до суду та просять стягнути з ОСОБА_1 на користь УПФ в Звенигородському районі заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 1540 грн. 80 коп.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був повідомлений про місце та час судового засідання, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
15.01.2013 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що підтверджується копією постанови Господарського суду Черкаської області від 15.01.2013 року по справі № 04/5026/1987/2012.
19.08.2014 року ухвалою Господарського суду Черкаської області по вищевказаній справі затверджено ліквідатора та ліквідаційний баланс фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, у звязку з банкрутством ліквідовано його як субєкта підприємницької діяльності та провадження у справі припинено.
У звязку з тим, що ФОП ОСОБА_1 зобовязаний був сплатити за ІІІ та ІV квартали 2010 року страховий внесок розрахований як різниця між встановленою мінімальною ставкою внеску та частиною фіксованого податку, яка надійшла від розмежування згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів підприємницької діяльності» та Закону України «Про внесення змін до Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян» 42% (єдиний податок) та не сплатив його - виник борг. Даний внесок необхідно було сплатити до 20 числа місяця, що слідує за звітним кварталом, тобто до 20 жовтня 2010 року за ІІІ квартал та до 20 січня 2011 року за ІV квартал 2010 року.
Згідно з вимогами про сплату боргу №Ф-239 від 01.02.2011 року, належна сума до сплати страхового внеску складає 1540 грн. 80 коп., розрахована як різниця між мінімальним страховим внеском на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та частини відрахувань з сплаченого єдиного внеску:липень-294 грн. 82 коп.; серпень 294 грн.82 коп.; вересень -294 грн. 82 коп.; жовтень -301 грн. 12 коп. листопад -301 грн. 12 коп.; грудень -306 грн. 10 коп., що становить разом 1792 грн. 80 коп., за мінусом частини єдиного податку сплаченого за ІІІ та ІV квартали 2010 року, щомісячно 42 грн., що складає в загальній сумі -252 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року та виконавчого листа від 06.09.2011 року по справі №2а/2370/3879/2011 з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було стягнено на користь Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 1540 грн. 80 коп.
Позивач посилається на те, що ФОП ОСОБА_1, у звязку з його банкрутством є ліквідованим як субєкт підприємницької діяльності, але фізична особа ОСОБА_1 має борг до управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі по сплаті страхових внесків в розмірі 1540 грн.80 коп., який необхідно стягнути з нього як з фізичної особи на користь управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі.
Отже УПФ в Звенигородському районі просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і те саме правопорушення (простроченння виконанння грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи вищевикладене в позові Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу необхідно відмовити.
Керуючись ст.92 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч.1 ст.106 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст..509 ЦК України, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 213-2015, 218, 224 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Управління пенсійного фонду в Звенигородському районі Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити в повному обсязі.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.