_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/746/15
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

05.06.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Еко Ресурс Енерго, про стягнення заборгованості, суд, -

В С Т А Н О В И В:

15.12.2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який в подальшому 19.05.2015 року уточнила та просить стягнути з ТОВ Еко Ресурс Енерго на свою користь грошові кошти за договором безпроцентної позики від 03.01.2014 року в розмірі 433 110,71 грн., стягнути індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 233 113,47 грн., стягнути пеню за весь час прострочення в розмірі 84 343,13 грн., стягнути проценти за користування за весь час прострочення в розмірі 16 161,82 грн. та стягнути судовий збір.

19.03.2015 року ТОВ Еко Ресурс Енерго звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, в якому просить визнати недійсними п. 4.1, 5.2, 6.1 договору безпроцентної позики № ГД301114, укладеного 03.01.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ Еко Ресурс Енерго в частині обовязку ТОВ Еко Ресурс Енерго по поверненню боргу у сумі в гривні еквівалентній 20 925 доларів США відповідно до курсу НБУ на день повернення.

Ухвалою суду від 19.03.2015 року зустрічну позовну заяву ТОВ Еко Ресурс Енерго обєднано в одне провадження із первісним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 надала заяву про забезпечення позову, а саме просить обмежити ТОВ Еко Ресурс Енерго у праві користування та розпорядження грошовими коштами в сумі невиконаних зобовязань у розмірі 770 383,13 грн., що знаходяться на рахунку 9703, відкритому у ПАТ «Укрексімбанк» та накласти арешт на грошові кошти в сумі 770 383,13 грн., що знаходяться на рахунку 9703, відкритому у ПАТ «Укрексімбанк».

При цьому, представник позивача мотивує заяву тим, що відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, а кошти ТОВ Еко Ресурс Енерго можуть бути використані в інших цілях, аніж на повернення боргу позивачу. Також зазначає, що між сторонами виник спір майнового характеру та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду, вжиття заходів забезпечення позову не перешкодить господарській діяльності відповідача, а тому такі заходи, на думку позивача, є співрозмірними та адекватними позовним вимогам.

Представник відповідача ТОВ Еко Ресурс Енерго у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що всупереч положень постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» на підтвердження своїх доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, позивач не надала жодних доказів, оскільки, до позовної заяви окрім копії паспорту та ідентифікаційного коду позивача, надано тільки копію договору безвідсоткового займу та копію квитанції, та в ході судового розгляду справи позивачем також не надано жодних доказів, що свідчили б про ухилення відповідача від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). А саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, суд не приймає до уваги, оскільки це не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована і недоведена.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.