У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року у справі за заявою Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року Лоташівська сільська рада Тальнівського району Черкаської області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер житель с.Лоташеве - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,33 га, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 7 квітня 2011 року заяву задоволено та передано у власність територіальної громади Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області спадкове майно - земельну ділянку площею 2,33 га, розташовану на території Лоташівської сільської ради і належала ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року, рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 7 квітня 2011 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, заявник просить поновити строк касаційного оскарження ухваленого судового рішення із посиланням на поважність причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із вимог ст. 1277 ЦК України, якою регулюється правовий режим вирішення питання про відумерлість спадщини, зокрема підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: фізична відсутність спадкоємців за заповітом і за законом; позбавлення спадкоємців за заповітом та за законом права на спадкування; усунення спадкоємців за заповітом та за законом від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та за законом.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер у 2005 році.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 1277 ЦК України після спливу одного року після відкриття спадщини орган місцевого самоврядування зобов'язаний подати заяву про визнання спадщини відумерлою.

Із такою заявою Лоташівська сільська рада звернулась у 2011 році.

Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори від 1 квітня 2011 року спадкова справа на майно померлого ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття.

Станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції спадкоємці не заявляли про свої права на спадщину.

На стадії апеляційного розгляду справи з'ясовувалось питання родинних стосунків між померлим ОСОБА_3 та неповнолітньою ОСОБА_4, проте в зв'язку з розбіжностями в документах встановити родинний зв'язок між ними неможливо, а відтак ОСОБА_4 не може вважатись спадкоємцем померлого ОСОБА_3 в розумінні ст. 1265 ЦК України.

Суди правильно дійшли висновку про обґрунтованість заяви Лоташівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційної скарження ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк