Провадження №2/761/8677/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: Національний банк України» про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 20.06.2006 р. між позивачем та банком було укладено кредитний договір № 95/06ф. За умовами договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 103 000,00 доларів США строком до 19.06.2026 р. зі сплатою відсотків у розмірі 13,00 % річних. Проте, позичальник стверджує, що право власності на 103 000,00 доларів США від банку не перейшло, валютний рахунок не відкривався, заявки на конвертацію доларів в грошову одиницю України позичальник не подавав тощо. За таких обставин позивач, її представник звернулись до відповідача з запитом щодо та просили надати наступну інформацію: чи подавалась заявка на Міжбанківську валютну біржу від відповідача на конвертацію суми у розмірі 103 000,00 доларів США від 20.06.2006 року, чи направлялась заявка на покупку української гривні, прохання повідомити номер валютного рахунку на який зарахована сума у розмірі 103 000,00 доларів США та надати копії меморіальних ордерів та платіжних доручень на оплату 103 000,00 доларів США - на споживчі цілі. У відповідь банк повідомив, що така інформація надається з дозволу власника. Така відповідь не влаштувала позивача, учасника правовідносин з банком, оскільки приховує інформацію від сторони угоди. Позивач мав право на отримання відповідної інформації. Що передбачено положеннями Закону України «Про банки і банківську діяльність» і оборав належний спосіб захисту своїх прав. Запит до банку не проти ричіть і нормам закону України «Про доступ до публічної інформації». За таких обставин представник позивача ОСОБА_1 просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов»язати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_1 від 01 липня 2015 року, а саме: повідомити чи подавалась заява на Міжбанківську валютну біржу від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» від 20 червня 2006 року на конвертацію в сумі 103 000,00 доларів США від заявника через банк і купівлі української гривні; повідомити чи направлялась заявка від 20 червня 2006 року про продаж на Міжбанківській валютній біржі в сумі 103 000.00 доларів США від позичальника через банк на купівлю української гривні; якщо направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти вказати по якому курсу була проведена продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажі вказаної суми валюти; повідомити номер валютного рахунку на який банк зарахував 103 000,00 доларів США кредитних коштів; надати копії меморіальних ордерів (заяви на видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 103 000,00 доларів США - на споживчі цілі; надати такі розрахунки: суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісій), суму сплачених відсотків (комісій), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; підтвердити повноваження керуючого ПАТ «2ВА БАВНК» ОСОБА_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Представник НБУ в судовому засіданні просив вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням наявних в справі документів. Зазначив, що банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, в тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківські послуги». Порядок розкриття інформації, що становить банківську таємницю, встановлений ст. 62 Закону, така інформація розкривається також за рішенням суду.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169.224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення. Отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, і не заперечується сторонами, між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерним Банк, правонаступником якого є відповідач, було укладено кредитний договір № 95/06ф за умовами якого банк взяв на себе зообв»язання надати позивачу кредит у сумі 103 000.00 доларів США строком до 19 червня 2026 року, плата за користування кредитом - 13,00% річних.

В свою чергу ОСОБА_1 взяла на себе зобов»язання повернути грошові кошти на умовах передбачених договором та сплатити відповідні проценти.

Також встановлено, що 01.07.2015 р. представник ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом на інформацію щодо прав кредитора по укладеному кредитному договору з ОСОБА_1 в тому числі заявок про продаж на Міжбанківській біржі доларів США у розмірі 103 000,00 , надання копій меморіальних ордерів, підтвердження повноважень осіб, що підписала договір від імені банку тощо.

Як свідчить відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 03.08.2015 р. заявнику на виконання вимог ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» було запропоновано особисто звернутися до відділення банку для проведення ідентифікації особи у відповідності до вимог чинного законодавства та надати документи, що підтверджують особи заявника та повноваження або надіслати належним чином завірені копії документів, що підтверджують особу та повноваження до ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Зважаючи таку відповідь неправомірною представник ОСОБА_1 і звернувся до суду з позовом з метою захисту прав останньої.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відома банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

За положеннями ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов»язаний ідентифікувати осіб, уповноважених діяти від імені клієнтів та вимагати надати документи, що підтверджують особу представника та його повноваження.

Таким чином, надаючи відповідь представнику позивача на інформаційний запит відповідач діяв в межах чинного законодавства України.

Згідно до приписів ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання зобов'язання в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення, 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В свою чергу приписами ст.. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України та представником позивача не було доведено в судовому засіданні порушення прав позивача підстави для задоволення позову відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60.88,169,212-215,22-226 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя