АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1014/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: П'єнти І.В., Пастощука М.М.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2014 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, звертаючись в суд із зазначеною заявою вказували, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04 вересня 2014 року, позов колективного виробничого підприємства „ПМК-33" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення був задоволений у повному обсязі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження стосовно перегляду зазначених судових рішень. Згодом відповідачам стало відомо про те, що 07 жовтня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було постановлено рішення, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу державного майна від 20 липня 1994 року в частині придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_1 у м. Хмельницькому, з якого, за вищевказаним позовом, і було виселено за рішенням суду відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4. З огляду на викладене, вважають, що оскільки колективне підприємство „ПМК-33" не було власником гуртожитку, то у нього не було права звертатися до суду з позовною заявою про їх виселення. Вказані ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Колієв С.А. Категорія: ухвала

Доповідач: Варвус Ю.Д.

обставини є істотними для справи, вони не були і не могли бути відомі під час її розгляду, є нововиявленими. Просили суд переглянути рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2014 року, скасувати його та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог колективного виробничого підприємства „ПМК-33" відмовити.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою суду, просять її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви по суті, посилаючись на її необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважають, що висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04 вересня 2014 року, позов колективного виробничого підприємства „ПМК-33" був задоволений: виселено ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд означеного рішення суду представник відповідачів як на нововиявлену обставину посилався на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2014 року договір купівлі-продажу від 20 липня 1994 року, за яким колективне виробниче підприємство „ПМК-33" набув право власності в тому числі на гуртожиток, з кімнати якого і були виселені відповідачі, був визнаний недійсним, а отже і права заявляти позовні вимоги про виселення з спірної кімнати гуртожитку колективне виробниче підприємство „ПМК-33" було не вправі.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 „Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

В пункті 7 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4, суд першої інстанції, правильно виходив з того, що визнання рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 27 січня 2015 року, недійсним договору купівлі-продажу державного майна від 20 липня 1994 року в частині придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Хмельницькому не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст.361 ЦПК України, а є новою обставиною.

Дана обставина на час розгляду судом справи за позовом колективного виробничого підприємства „ПМК-33" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення не існувала, стала відомою після набрання рішенням по зазначеній справі законної сили.

Таким чином, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції обґрунтовано визнав зазначену ОСОБА_3, ОСОБА_4 обставину не нововиявленою, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом оцінки, і висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус