АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3886/15 Головуючий 1 інст. Григорєв Б.П.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Південна залізниця»

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року за по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Південна залізниця», треті особи Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Управління виконавчої дирекції фонду у Харківській області про стягнення витрат на оплату спеціального транспортного засобу, витрат на переобладнання автомобіля, грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, зобовязання здійснити перерахунок грошової компенсації,-

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом після уточнення якого просив стягнути з державного підприємства «Південна залізниця» витрати на оплату спеціального транспортного засобу вартість автомобіля ЗАЗ Сенс TF 698К 20 у розмірі 91000,00 грн., виробничих витрат з переобладнання цього автомобілю у розмірі 3073,94 грн. та зобовязати відповідача проводити перерахунок грошей за бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля рівними частинами двічі на рік у березні за перше та у травні за друге півріччя поточного року, згідно постанови КМ України від 14.02.2007 року № 228.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є інвалідом 2-ї групи з втратою професійної працездатності 100% безстроково. Причиною каліцтва є травма отримана з вини Купянської дирекції залізничних перевезень, яка є підрозділом відповідача, що підтверджується судовим рішенням.

13.01.2004 року на підставі судових рішень він отримав автомобіль, кошти за який було перераховано відповідачем.

Те, що йому показаний автомобіль з ручним керуванням на дві руки і одну ногу підтверджується висновком МСЕК від 09.10.2013 року серії 10 ААА № 014779.

Оскільки сплинули 10 років з дня отримання ним попереднього автомобілю він звернувся до відповідача з питання перерахування коштів за новий автомобіль та витрат на його переобладнання але отримав відмову.

Посилаючись на ст.ст. 1187, 1195 ЦК України, Порядок забезпечення інвалідів автомобілями просив стягнути з відповідача грошові кошти шляхом перерахування виробнику автомобілів та його офіційному дилеру.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ДП «Південна залізниця» витрати на оплату спеціального транспортного засобу, а саме: вартість автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 у розмірі 189000,00 грн., шляхом перерахування коштів виконавцю TOB «Запоріжжя-Авто» на р/р 3383 в ПАТ «Промінвест банк» у м. Запоріжжя, МФО 300012, СДРПОУ 33921055, з зазначенням виду платежу «оплата за автомобіль для ОСОБА_1 Виробничі витрати по переобладнанню автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 на ЗАЗ Сенс TF698K-L1 (автомобіль з ручним керуванням на дві руки і одну ногу) у розмірі 3579, 52 грн., шляхом перерахування коштів виконавцю ПАТ «Запорізький автомобілебудівельний завод» на поточний рахунок 1224 у ПАО «Перший Український ОСОБА_2» м. Київ, МФО 334851, ОКПО 25480917, з зазначенням виду платежу «оплата за переобладнання автомобіля для ОСОБА_1 Зобов'язано ДП «Південна залізниця» здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2014 рік у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228» та стягнути на користь ОСОБА_1 недоплачену частину компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2014 рік в сумі 66, 78 грн. Зобов 'язано ДП «Південна залізниця» проводити ОСОБА_1 перерахунок грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля у розмірі 22 % прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, при кожному збільшенні прожиткового мінімуму, починаючи з 01.01.2015 року. Зобов'язано ДП «Південна залізниця» виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року, згідно постанови Кабінету міністрів України від 14.02.2007 року № 228, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007року № 228».

Стягнуто з ДП «Південна залізниця» на користь держави судовий збір у мірі 1926, 46 грн.

В апеляційній скарзі державне підприємство «Південна залізниця» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скарга містить посилання на те, що позивач ніколи не був працівником залізниці і не ставив питання про зобовязання залізниці скласти акт форми Н-1. Нещасний випадок мав бути розслідуваний за місцем роботи позивача.

Суд неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Так застосувавши норми Цивільного Кодексу України суд не взяв до уваги, що спірні правовідносини регулюються спеціальними нормами, а саме Законом України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» і прийнятою на виконання ст. 26 цього Закону Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

Постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року передбачений перелік установ які здійснюють забезпечення інвалідів автомобілями, до якого не входить володільці джерел підвищеної небезпеки.

Міністерством праці та соціального захисту населення 27.02.2015 року надане відповідне розяснення дії зазначеної Постанови КМУ, яке до уваги судом не прийняте. Суд взяв до уваги заперечення Департаменту соціального захисту населення Харківської області державної адміністрації про застосування до спірних правовідносин ст. 1087 ЦК України.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що державне підприємство «Південна залізниця» є винуватцем спричинення каліцтва позивачу як володілець джерела підвищеної небезпеки.

Неодноразово рішеннями судів з відповідача стягувались грошові кошти на придбання позивачу автомобілів та витрат на його технічне обслуговування, ремонт, паливо.

Позивач не перебуває на обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми Цивільного Кодексу України, а не норми на які посилався відповідач.

При цьому суд керувався ст.ст. 1187, 1195, 1202 ЦК України.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Вину відповідача у заподіянні позивачу каліцтва встановлено рішенням народного суду Комінтернівського району м. Харкова від 31 березня 1980 року (а.с. 8).

Позивачу встановлено другу групу інвалідності з 100% втратою професійної працездатності безстроково (а.с. 7).

За відомостями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області ОСОБА_1 не перебуває на обліку у робочих органах Фонду як потерпілий на виробництві (а.с.82-83).

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин норм Цивільного Кодексу України, а саме ст.ст. 1187, 1195,1202 на підставі яких визначив розмір та порядок виплат, що підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права не можуть бути взяті до уваги з огляду їх безпідставності судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: