Справа №591/2101/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/926/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Дубровної В. В.

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року

у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Кутирьової Ірини Володимирівни про розшук боржника ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року подання державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Кутирьової І.В. про оголошення розшуку боржника задоволено.

Оголошено розшук боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні подання державного виконавця про розшук його як боржника відмовити.

Вказує, зокрема, що у державного виконавця станом на 30 березня 2015 року були відомості про місце проживання його як боржника. Суд не витребував від державного виконавця матеріали виконавчого провадження, а обґрунтував своє рішення лише інформацією з його подання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_3 та його представника, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, представника стягувача, яка заперечує проти скарги та вважає ухвалу суду вірною, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

25 березня 2015 року державний виконавець відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Кутирьова І.В. звернулася до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_3

Подання мотивувала тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавчий лист №591/1458/13-ц від 12 серпня 2013 року, виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Сумський хлібокомбінат» заборгованості в розмірі 322 399 грн.

Згідно виконавчого документа, ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1.

23 травня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам для відома та виконання.

Боржник в термін, наданий для самостійного виконання, рішення суду не виконав, документального підтвердження про виконання рішення державному виконавцю не надав, тому в порядку ст. ст. 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем надіслані запити до правореєструючих органів з метою виявлення майна та коштів боржника.

За заявою стягувача в порядку ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» 23 травня 2014 року державним виконавцем накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що внесені записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, належного на праві особистої власності нерухомого майна за ОСОБА_3 не зареєстровано.

На 03 жовтня 2014 року згідно довідки ДПІ України боржник не має відкритих рахунків. Згідно повідомлення управління Пенсійного фонду він не отримує пенсії та не працює.

25 листопада 2015 року державним виконавцем направлений запит до УДАІ УМВС України у Сумській області про надання інформації щодо арешту транспортних засобів.

Відповідно до довідки від 28 листопада 2014 року УДАІ УМВС України у Сумській області, за боржником зареєстровані транспортні засоби: автомобіль марки SKODA Octavia A5 2.0 FSI, 2006 року випуску, колір чорний, державний номер НОМЕР_3, та причіп САНТЕЙ 750-11, 2008 року випуску, колір сірий, на які накладено арешт.

01 грудня 2014 року державним виконавцем направлене повідомлення боржнику про надання транспортного засобу для проведення опису, але транспортний засіб не наданий.

У зв'язку з ненаданням транспортного засобу для опису 10 грудня 2014 року державний виконавець в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про розшук майна боржника - вказаних транспортних засобів.

20 січня 2015 року державним виконавцем здійснений вихід за місцем реєстрації боржника за адресою АДРЕСА_1, але двері ніхто не відчинив, про що було складено акт.

10 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про привід боржника. Згідно рапорту дільничного інспектора міліції встановлено, що при неодноразовому виході двері будинку ніхто не відчинив. Встановити місце перебування ОСОБА_3 не видалось можливим.

Посилаючись на положення п. п. 5, 6 ст. 12, ст. ст. 40, 11 Закону України «По виконавче провадження», згідно яких сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження; боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, зокрема, надавати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи і майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, та на те, що державний виконавець здійснила всі можливі дії щодо боржника, але останній свідомо ухиляється від виконання рішення суду; місце перебування чи проживання боржника невідоме, просила на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» оголосити його розшук.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки борг ОСОБА_3 є значним, боржник добровільно його не виплачує, станом на час розгляду подання відсутні відомості про його фактичне місце проживання, перебування чи місцезнаходження, що ускладнює виконання рішення суду, необхідно оголосити його розшук.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Кутирьової І.В. знаходиться виконавчий лист № 591/1458/13-ц від 12 серпня 2013 року, виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Сумський хлібокомбінат» грошових коштів в сумі 319200 гр. та 3192 гр. судового збору. У виконавчому листі зазначене місце проживання боржника - АДРЕСА_1 (а.с.5).

23 травня 2014 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 591/1458/13-ц від 12 серпня 2013 року, надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення суду, зобов'язано з'явитись до державного виконавця, надати документи на підтвердження виконання рішення суду (а.с.4).

Постановою державного виконавця від 23 травня 2014 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого його майна в межах суми боргу. Відомості про це внесенні в Єдиний реєстр заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, Державний реєстр обтяжень рухомого майна (а.с.6, 10-12).

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек станом на 25 листопада 2014 року за ОСОБА_3 нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 7-9).

Згідно відомостей, наданих Управлінням ДАІ УМВС України в Сумській області за №5118 від 28 листопада 2014 року, за ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби: легковий автомобіль SKODA Octavia A5 2.0, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, та причіп САНТЕЙ 750-111, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2. На вищевказані транспортні засоби на підставі постанови державного виконавця накладено арешт 12 червня 2014 року (а.с. 10, 13, 14).

Листом державного виконавця від 01 грудня 2014 року зобов'язано ОСОБА_3 надати вказані транспортні засоби - легковий автомобіль SKODA Octavia A5 2.0, номерний знак НОМЕР_3, та причіп САНТЕЙ 750-111, номерний знак НОМЕР_2, для проведення опису в строк до 10 грудня 2014року (а.с.15, 16 ).

В зв'язку з ненаданням транспортних засобів для опису та відсутністю відомостей про їх місце знаходження на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 12 грудня 2014 року оголошено розшук майна - вказаних транспортних засобів, що належить ОСОБА_3 (а.с.17).

20 січня 2015 року державним виконавцем Кутирьовою І.В. складено акт про те, що нею здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1, двері ніхто не відчинив, державним виконавцем було залишене повідомлення (а.с.18).

Постановою державного виконавця від 10 березня 2015 року з посиланням на те, що боржник систематично не виконує вимоги державного виконавця про явку до відділу ДВС, заборгованість не погасив, на підставі ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» залучено дільничного інспектора міліції Сумського міського відділу УМВС в Сумській області для примусового приводу боржника ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано працівників Сумського МВ УМВС України в Сумській області забезпечити явку боржника шляхом примусового приводу на 16 березня 2015 року з 10.00 год. до 18.00 год. до відділу ДВС (а.с.19).

Згідно рапорту дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Сумського міського відділу УМВС в Сумській області, при неодноразовому виході його за адресою АДРЕСА_1 з метою здійснення приводу ОСОБА_3 двері йому ніхто не відчинив. Встановити місце перебування ОСОБА_3 та здійснити його привід не видалось можливим (а.с.20).

Ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачає, що розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна , або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали існували правові підстави для оголошення розшуку боржника, оскільки у державного виконавця були відсутні відомості про його фактичне місце перебування. Проведеними передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» виконавчими діями державного виконавця боржник не був виявлений за адресою, зазначеною у виконавчому листі, іншої адреси його фактичного проживання чи місця роботи він державному виконавцю не надав.

Доводи подання державного виконавця, з якими обґрунтовано погодився суд першої інстанції, підтвердила в засіданні апеляційного суду і представник стягувача, пояснивши, що боржнику було відомо про наявність виконавчого провадження щодо нього, він за місцем свого, як він стверджує, проживання не отримував кореспонденцію від відділу ДВС, не з'являвся на виклики державного виконавця, на контакт з державним виконавцем не ішов, що давало підстави вважати, що він відсутній за місцем проживання, зазначеним у виконавчому листі, та ухиляється від виконання рішення на значну суму.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не змінював місце проживання, де проживають його батьки та сестра, не спростовують висновків суду, оскільки остання обставина не є доказом того, що державний виконавець мав можливість за відсутності законослухняної поведінки його як боржника у виконавчому провадженні переконатись у тому, що він дійсно проживає за вказаною у виконавчому листі адресою.

При цьому колегія суддів враховує, що сам ОСОБА_3 підтвердив в засіданні апеляційного суду, що він офіційно ніде не працює, будучи зареєстрованим як приватний підприємець, фактично припинив підприємницьку діяльність.

Доводи боржника про те, що він брав участь у судових засіданнях при розгляді інших справ з участю представника стягувача, також є безпідставними, оскільки у вказаних справах відділ ДВС участі не брав, а явка боржника в судові засідання в інших справах не є доказом того, що державний виконавець був обізнаний про його фактичне місце знаходження чи про те, що він дійсно знаходився за вказаною у виконавчому листі адресою, з врахуванням того, що в результаті проведення виконавчих дій та поведінки боржника він там не був виявлений.

З огляду на зазначене посилання боржника на те, що після постановлення судом оскаржуваної ухвали він з'явився до відділу ДВС і до органів міліції, повідомивши, що він фактично проживає за місцем реєстрації, та надавши свої контактні телефони, не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали, законність якої на момент її постановлення сумніву не викликає і підтверджується доказами в справі.

Доводи скарги про те, що державному виконавцю 30 березня 2015 року, коли до відділу ДВС прийшов представник боржника, були надані відомості про місце проживання боржника, і що він не ухилявся від контактів з державним виконавцем, є безпідставні. Фактично представник боржника повідомив державному виконавцю ті відомості, які були зазначені у виконавчому листі, щодо адреси проживання боржника, за якою він при проведенні виконавчих дій не був виявлений та не відреагував на виклики до відділу ДВС, надіслані на цю адресу.

Посилання боржника на те, що суд не витребував виконавче провадження, а обґрунтував ухвалу лише інформацією, що є в поданні державного виконавця, не пересвідчився, що державний виконавець на цей час отримав від його представника відомості про його місцезнаходження, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки він, знаючи про подання державного виконавця, особисто до державного виконавця не з'явився і доказів фактичного його перебування за вказаною у виконавчому листі адресою не надав. Посилання на те, що він знаходиться за зареєстрованим місцем проживання, не спростовують висновків суду, оскільки обставини, на які він посилається, не свідчать про те, що державний виконавець був достовірно обізнаний про його місце знаходження. Та обставина, що до державного виконавця з'являвся його представник, не дають підстав вважати, що у державного виконавця чи суду були об'єктивно доведені підстави вважати боржника таким, що надав докази свого фактичного перебування за умови, що він особисто до відділу ДВС не з'являвся, з'явився до державного виконавця лише після постановлення оскаржуваної ухвали.

Обставини, на які посилається державний виконавець, які не спростував і боржник, про те, що рішення суду не виконане, що за час існування виконавчого провадження боржник не з'являвся на виклики, не отримував кореспонденцію, надіслану державним виконавцем, був відсутній при перевірках за місцем реєстрації свого місця проживання, що унеможливило здійснити оголошений державним виконавцем його привід працівником міліції, давали підстави для висновку про його відсутність за вказаною у виконавчому листі адресою та вважати, що його фактичне місце проживання чи перебування не відоме, і для оголошення його розшуку. Послідуючі дії боржника після постановлення оскаржуваної ухвали не доводять її незаконність.

Не надав боржник доказів і тому, що у нього були поважні причини самому не з'являтись до державного виконавця навіть після того, як йому стало відомо про розгляд відносно нього судом подання про його розшук як боржника, що він і сам підтвердив.

Суд зробив обґрунтований висновок про те, що події та обставини, що передували зверненню державного виконавця до суду з поданням про розшук боржника, свідчать про те, що у державного виконавця були відсутні відомості про його місце проживання, перебування чи місцезнаходження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -