Справа № 344/7842/15-ц
Провадження № 2/344/3310/15
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління державної автомобільної інспекції УМВС в Івано-Франківській області про витребування транспортного засобу з незаконного володіння та зобовязання зареєструвати право власності на транспортний засіб, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 05 червня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Провадження у справі не відкрито.

10 червня 2015 року ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_3, посилаючись на те, що на даний час існує реальна загроза відчуження спірного автомобіля відповідачем ОСОБА_3, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, станом на 10 червня 2014 року провадження у справі не відкрито, справа не розглядається.

Згідно розяснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, Верховний Суд України чітко вказує, що забезпечення позову може мати місце тільки після відкриття провадження у справі, винятком є ч.4 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не подано суду доказів щодо достатнього обґрунтування припущення того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в заяві про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.