РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1183/15-ц

2/401/623/15

29 травня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу у розмірі 20000 грн. 00 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт", умови якого відповідачем не виконуються, на його вимогу депозитні кошти відповідачем не повертаються.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав.

При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 листопада 2014 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" № 300131/135663/3-14, відповідно до якого клієнт вносить, а банк приймає грошові кошти у розмірі 20000 грн. на вкладний рахунок НОМЕР_1 на строк з 21 листопада 2014 року по 21 лютого 2015 року. За час користування коштами, банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 22,50% річних.(а.с.6)

Згідно п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу,отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги.(а.с. 36-38)

Копією заяви від 11 лютого 2015 року підтверджується, що ОСОБА_1 звертався до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з вимогою про повернення банківського вкладу у сумі 20000 грн. розміщеного згідно договору банківського вкладу (а.с. 8).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Ч. 1 та 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Золотас проти Греції" № 2 (скарга № 66610/09) зазначив наступне: "Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. В абз.1 ст.1 протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 20000 грн. за договором про банківський строковий вклад.

Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 213-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 317, 321, 525, 526, 533, 631, 1058, 1060 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", рішенням Європейського суду з прав людини за скаргою № 66610/09, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 вклад за Договором - заявою № 300131/135663/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 21 листопада 2014 року в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, поданою у 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина

29.05.2015