Справа № 265/501/15-ц
Провадження № 2/265/613/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І. М.,

при секретарі - Федоровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з 09червня 2011 року по 12 грудня 2014 року вона працювала у ПрАТ «Азовелектросталь». 12 грудня 2014 року вона звільнилася за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року, але розрахунок при звільненні з нею не проведений. Посилаючись на діюче законодавство, просить суд стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4148,90 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги в ході судового розгляду уточнювала щодо розміру заборгованості по заробітній платі та розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив,

надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позов визнає частково, а саме визнає заборгованість по заробітній платі з жовтня по грудень 2014 року в сумі 4148,90 гривень, решту позовних вимог не визнає.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком.

Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середнійзаробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 09 червня 2011 року по 12 грудня 2014 року працювала у ПрАТ «Азовелектросталь» на посаді машиніста насосних установок в цехе поставки енергоносіїв № 186. Наказом № 50к від 12 грудня 2014 року була звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» № 174 від 10 лютого 2015 року, заборгованість підприємства по зарплаті перед ОСОБА_1 становить 4148,90 гривень, з якихз аборгованість за жовтень 2014 року складає 1301,66 гривень, листопадь 2014 року -1437,90 гривень, грудень 2014 року -1409, 34 гривень, у тому числі компенсація за не невикористану відпустку у кількості 16 днів в сумі 1049 гривень. Сума заборгованості зазначена з врахуванням утриманих податків та зборів.

Вказана сума позивачем не оспорюється та підлягає стягненню з відповідача.

Розраховуючи середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до наступного.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Зокрема, відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, щопередують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини, для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» № 173 від 28 квітн10 лютого 2015 року, середньомісячна заробітна плата із розрахунку двох останніх місяців, що передували звільненню, становить 2132,59 гривень. З наведених в довідки відомостей число відпрацьованих робочих годин становить - 167,0. Таким чином, середньогодинна заробітна плата позивачки становить -12,77 гривень. (2132,59 : 167,0)

Вказаний розрахунок проведений відповідно до положень п. 2, 4, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

Позивачка була звільнене на 12 грудня 2014 року, в день звільнення була на роботі, але розрахунок з нею не проведено і по теперішній час, що не заперечується відповідачем. Отже середній заробіток розраховуватиметься починаючи з наступного дня після дати звільнення тобто з 13 грудня 2014 року по день постановлення рішення - 04 червня 2015 року.

Як вбачається з графіку робочого часу позивачки, норма тривалості робочого часу відповідає сорокагодинному робочому тижню.

Приймаючи до уваги розрахунок норм тривалості робочого часу на 2014 рік, наведений у Листі Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04 вересня 2013 року, період з 13грудня по 31 грудня 2014 року становить 13 робочих днів. При сорокагодинному робочому тижню в розрахунок на години, 13 робочих днів становить -104,0 години. (13 х 8 годин)

Відповідно до Листа Міністерства соціальної політикиУкраїни №10196/0/14-14/13 від 09 вересня 2014 року «Про розрахунок норм тривалостіробочого часу на 2015 рік»,

норма тривалості робочого часу в годинах при сорокагодинному робочому тижню становить: кількість годин у січні 2015 року - 159,0 годин, у лютому 2015 року - 160,0 годин, у березні 2015 року -168,0 годин, у квітні 2015 року -167,0 годин, у травні -143,0 годин. Період з 01 червня 2015 року по 04 червня 2015 року становить 3 робочих дні.

При сорокагодинному робочому тижню в розрахунок на години 3 робочих дні становить -24,0 години. (3 х 8 годин)

Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні, з 13грудня 2014 року по 04 червня 2015 року включає 925 години. Отже середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить: 925 годин х 12,77 гривень = 11812,25 гривень.

Доказів, щоз атримка розрахунку сталася не з вини відповідача, суду не надано, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 4148,90 гривень, яка розрахована відповідачем з врахуванням утриманих податків та зборів та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11812,25 гривень, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в сумі 15 961,15 гривень, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

На підставі ст. ст. 47, 115, 116 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (ЕДРПОУ 25605170) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі в сумі 4148,90 (чотири тисячи сто сорок вісім ) гривень 90 копійок, з яких 1301,66 (одна тисяча триста одна) гривня 66 копійок - заборгованість за жовтнеь 2014 року, 1437,90 (одна тисяча чотириста тридцять сім) гривень 90 копійок - заборгованість за листопад 2014 року, 1409,34 ( одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 34 копійки - заборгованість за грудень 2014 року, без утримання з цих сум податків і зборів; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 грудня 2014 року по 04 червня 2015 року в сумі 11812,25 (одинадцять тисяч вісімсот дванадцять ) гривень 25 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (ЕДРПОУ 25605170) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в місті Маріуполі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ______________________