Справа № 303/6723/14-ц
Ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

при секретарі Тромпак В.В.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

ПАТ "ВіЕс Банк" Михайлишин В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ "ВіЕс Банк", Мале підприємство "Нова", міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ "ВіЕс Банк", Мале підприємство "Нова", міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення і повернення коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року з МП "Нова" та нього солідарно стягнуто суму боргу по кредитній угоді №KU004398 від 30 серпня 2010 року у розмірі 3496,54 грн. Так, на виконання вищевказаного рішення суду відповідачем МП "Нова" платіжним дорученням №1 від 17 березня 2014 року та 02 квітня 2014 року погашена сума заборгованості в розмірі 2200 грн., а крім того листом від 25 березня 2014 року начальником УВЗ Банку було повідомлено, що 15 листопада 2013 року з рахунку підприємства стягнуто суму судового збору в розмірі 258 грн. 50 коп. Але незважаючи на часткове добровільне виконання рішення суду, Банком подано виконавчий лист для стягнення всієї суми заборгованості, в результаті чого 07 квітня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження і відповідачам було надано термін для добровільного виконання рішення. Тому МП "Нова" платіжним дорученням №4 від 12 травня 2014 року, 07 травня 2014 року погашена сума заборгованості в розмірі 1025 грн. В подальшому в червні 2014 року з нього в рахунок виконання рішення суду було розпочато стягнення з його, ОСОБА_1, пенсії в розмірі 20%, а 23 червня 2014 року у зв'язку з погашенням боргу, МП "Нова" направила на адресу міського відділу ДВС лист про погашення боргу, відкликання виконавчого листа і припинення провадження. Після чого 14 липня 2014 року МП "Нова" направлено начальнику виконавчої служби вимогу про відкликання постанови про стягнення грошових коштів з пенсії, на що 25 липня 2014 року МП "Нова" отримало лист про те, що кредитну заборгованість згідно кредитного договору не погашено і відсутні підстави для відкликання виконавчого листа про стягнення заборгованості із заробітної плати, а сума боргу складає - 7587, 84 грн., що суперечить платіжним дорученням, згідно яких борг по кредитній заборгованості, на момент відмови Банку в припиненні стягнень, - повністю погашено. Звертає увагу на те, що виконавчою службою в рахунок погашення боргу було стягнуто з його пенсійного рахунку станом на 20 вересня 2014 року - 1269, 25 грн. Таким чином, відмова Банку у відкликанні виконавчого листа і дача відомостей про збільшення заборгованості свідчить про агресивну діяльність Банку і вводить як його так і виконавчу службу в оману. В ході виконавчих дій ДВС в результаті протиправних дій Банку на його особисте майно постановою від 08.04.2014 року накладено арешт на все майно, що позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном. Звертає увагу суду на те, що в результаті протиправних дій відповідача ПАТ "ВіЕс Банк" йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності

-2-

та порушенням стосунків з оточуючими людьми. Тому звертається до суду за захистом своїх прав та просить суд зобов'язати ПАТ "ВіЕс Банк" м.Львів припинити незаконне стягнення, а виконавчій службі Мукачівського МРУЮ припинити виконавче провадження та повернути незаконно утриманні пенсійні кошти в розмір 1269, 25 грн. та зняти арешт з усього належного йому на праві власності особистого майна, а також стягнути з ПАТ "ВіЕс Банк" моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та судовий збір в розмірі 244 грн.

Позивач - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав та просили суд їх задоволити.

Відповідач - представник ПАТ "ВіЕс Банк" Михайлишин В.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив щодо задоволення таких, оскільки виконання рішення суду покладено на державного виконавця, яка у свою чергу повинна діяти в межах Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач - представник міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Михайлишин В.М. та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ "ВіЕс Банк" задоволено частково : стягнуто солідарно з Малого підприємства "Нова", ОСОБА_1, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ківін" в користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" заборгованість по кредитному договору № KU004398 від 30 серпня 2010 року у розмірі 3496, 54 грн. та 229,40 грн. - судовий збір, а в решті задоволення позовних вимог відмовлено (а.с.7-9).

07 квітня 2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42831450 по виконанню виконавчого листа № 2/303/96/14 виданого 25 березня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення солідарно з МП "Нова", ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ТзОВ "Ківін" на користь ПАТ "ВіЕс Банк" - 3725,94 грн., а 08 квітня 2014 року головним державним виконавцем Добоні В.М. по вищевказаному виконавчому провадженні винесено постанову про накладення арешт на все майно, що належить боржнику : ОСОБА_1, зареєстрованого : АДРЕСА_1 (а.с.13, 15).

23 квітня 2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію боржника та проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржника ОСОБА_1 після відрахування податків в розмірі 20%, а саме: - 10 % для погашення заборгованості в сумі 3725,94 грн.; - 10 % для погашення виконавчого збору та витрат в сумі 422,59 грн. Після повного погашення виконавчого збору та витрат проводити стягнення в розмірі 20 % до повного погашення боргу (а.с.14).

Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк", 25 липня 2014 року на ім'я директора МП "Нова" ОСОБА_1 направлено лист, з якого випливає, що кредитну заборгованість згідно кредитного договору за № KU004398 від 30 серпня 2010 року не погашено повністю. У ПАТ "ВіЕс Банк" немає підстав для направлення повідомлення у МВ ДВС Мукачівського МРУЮ про не стягнення заборгованості із пенсії фізичної особи ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що станом на 22 липня 2014 року наявна кредитна заборгованість у розмірі 7587,84 грн. (а.с.16).

З копії платіжних доручень №4 від 12 травня 2014 року, №2 від 07 травня 2014 року, №1 від 17 березня 2014 року, №1 від 02 квітня 2014 року, а також квитанції № від 09 жовтня 2014 року вбачається, що за кредитним договором №KU004398 від 30 серпня 2010 року, МП "Нова" вносилися платежі в сумі 704 грн. 25 коп., 421 грн. 74 коп., 1400 грн. 00 коп., 800 грн. та 200 грн. за оплату пені, прострочених відсотків та погашення заборгованості по вищевказаному договору (а.с.20-24).

-3-

Відповідно до копії роздруківки наданої ПАТ "Фольксбанк" вбачається, що Малим підприємством "Нова" 15 листопада 2013 року внесено платіж "відшкодування судового збору по кредитному договору №KU004398 від 30 серпня 2010 року в сумі 258 гривень 50 копійок (а.с.25), а "ВіЕс Банк" у свою чергу за вихідним № 10-3/6178 від 15 березня 2014 року направило лист Директору МП "Нова" ОСОБА_1, про те, що станом на 21 березня 2014 року на р/р МП "Нова" залишок коштів становить 20,41 євро; 15 листопада 2013 року було здійснено списання з р/р МП "Нова" в розмірі 1800,19 грн., з яких - 258 грн. 50 коп. по кредитному договору №KU004398 від 30 серпня 2010 року (а.с.26).

ОСОБА_1 неодноразово звертався до керівництва ПАТ "ВіЕс Банк" з проханням про звернення їх до виконавчої служби для припинення стягнення грошових коштів з його пенсії, як фізичної особи, оскільки заборгованість по кредитному договору №KU004398 від 30 серпня 2010 року повністю погашена, про що свідчить заява ОСОБА_1 від 10.10.2014 р., та листи від 04 липня 2014 року за Вих.№04/07 та від 25 квітня 2014 року за Вих. №25/04 (а.с.27, 28, 29).

З розрахунку боргу за кредитним договором №KU004398 від 30 серпня 2010 року, наданого Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" вбачається, що Мале підприємство "Нова" станом на 22 січня 2015 року боргує Банку по вищевказаному договору 9141 (дев'ять тисяч сто сорок одна) гривня 51 копійка.

Так , статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Нормою частини 1 статі 14 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, що також закріплено у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (із змінами) від 07 липня 2010 року та у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" за № 14 від 18 грудня 2009 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" - Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, а частиною 2 статті 4 цього Закону визначено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, так відповідно до положень частини першої та другої статті 57 цього Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

З пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

-4-

З частини 1 статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_1 та з МП "Нова" рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року солідарно стягнуто суму боргу в розмірі 3496,54 грн. по кредитному договору № KU004398 від 30 серпня 2010 року. Так, на підставі виконання вищевказаного рішення суду державним виконавцем, 07 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику термін для добровільного виконання рішення суду, а 08 квітня 2014 року головним державним виконавцем Добоні В.М. по ВП №42831450 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 23 квітня 2014 року державним виконавцем вирішено звернути стягнення на пенсію боржника, а саме: 10% - для погашення заборгованості в сумі 3725,94 грн., та 10% для погашення виконавчого збору та витрат в сумі 422,59 грн., і таке відрахування здійснюється відповідно до статей 68 - 70 Закону України "Про виконавче провадження", однією з умов чого являється, що державний виконавець, при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують три мінімальні розміри заробітної плати, у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника. У свою чергу Боржник ОСОБА_1 певними платежами сплатив суму заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями №4 від 12 травня 2014 року, №2 від 07 травня 2014 року, №1 від 17 березня 2014 року, №1 від 02 квітня 2014 року, а також квитанції № від 09 жовтня 2014 року з яких вбачається, що по кредитному договору №KU004398 від 30 серпня 2010 року МП "Нова" вносилися платежі в сумі : 704 грн. 25 коп., 421 грн. 74 коп., 1400 грн. 00 коп., 800 грн. та 200 грн. за оплату пені, прострочених відсотків та погашення заборгованості.

У судовому засіданні також встановлено, що на виконанні у міському відділі ДВС знаходиться декілька виконавчих проваджень щодо примусового виконання рішень суду, у яких однією із сторін є боржник ОСОБА_1, та які у свою чергу, згідно із статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" повинні були бути об'єднані у зведене виконавче провадження, але в даному випадку ВП №42831450 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та МП "Нова" заборгованість в розмірі 3725,94 грн. з самого початку відкриття виконавчого провадження здійснюється окремо.

Пунктом 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" встановлено, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що звертаючись до Мукачівського міськрайонного суду з позовними вимогами про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат ОСОБА_1 застосовано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки в даному випадку Захист таких прав повинен здійснюватися шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Це означає, що фізична або юридична особа, цивільні права або охоронювані законом інтереси якої порушені прийнятим рішенням, що не відповідає закону або іншим правовим актам; здійсненням дій чи виявом бездіяльності, має право на їх оскарження в суді.

З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат - необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, ст. 509, 526 ЦК України, Законом України "Про держану виконавчу службу", Законом України "Про виконавче провадження", Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність

-5-

державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах"суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "ВіЕс Банк", Мале підприємство "Нова", міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак