Справа № 703/2780/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

при секретарі Палієві В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майном,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 03 листопада 2014 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району. В нотаріальному оформленні права на спадщину їй було відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторонам по справі.

Нотаріально оформити право на спадщину позивач не може, оскільки відповідач, хоча і відмовилась на її користь від своєї частки у спадковому майні, проте не віддає їй оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не зявилась, але до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що проти позову не заперечує та просить справу розглядати у її відсутність, зауважила що не віддає позивачці оригінал правовстановлюючого документу, оскільки втратила його.

Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 3 листопада 2014 року помер ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть серії І СР № 244641 від 4 листопада 2014 року (а.с.17). Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району.

Належність померлому ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташованої в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району підтверджується завіреною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 13-17-197 від 31 березня 2001 року (а.с. 16).

Позивач та відповідач є спадкоємцями по заповіту після смерті ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту від 21 жовтня 2014 року посвідченого секретарем Ротмистрівської сільської ради Смілянського району(а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за міс-цем відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру №40638044 від 11 червня 2015 року, після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу. Та згідно з відповіддю Смілянської державної нотаріальної контори № 1147/02-14 від 11 червня 2015 року після смерті ОСОБА_3 до державного нотаріуса звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини а ОСОБА_2 із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.

З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб ОСОБА_1 прийняла спадщину та набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району, а відповідач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, і це не заперечується відповідачем, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно було втрачено відповідачем, і це підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_2

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району.

На підставі ст.ст. 392, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, розташовану в адмінмежах Ротмистрівської сільської ради Смілянського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 13-17-197 від 31 березня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий Т.В. Васильківська