№2/546/262/15
У Х В А Л А

12 червня 2015 року с-ще Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Горулько О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягти з відповідача на його користь понесені ним судові витрати на правову допомогу.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у 2014 року у Решетилівському районному суді Полтавської області, в апеляційному суді Полтавської області та у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ розглядалася справа за позовом ОСОБА_2 до нього, відділу Держземагенства у Решетилівському районі Полтавської області про визнання договору оренди землі та додаткової угоди до неї недійсними, відшкодування збитків, спонукання до повернення державних актів на право постійного користування землею. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.06.2014 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 08.10.2014 року рішення суду першої інстанції скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилено.

Відповідно до договору про надання правової допомоги, укладеного між ним та ТОВ «Адвокатське бюро «А+», в зазначеній вище цивільній справі йому було надано правову допомогу, у звязку з чим він поніс судові витрати у розмірі 7000 грн.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних , житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положення п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у тому разі, коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні судового рішення, питання про судові витрати не можуть вирішуватися іншим судом або шляхом предявлення позову в іншій справі.

Таким чином, вирішення питання про розподіл судових витрат не може бути предметом окремого возову, а підлягає вирішенню у спосіб, передбачений статтями 86-89 ЦПК України.

Отже, дана позовна заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: