Справа № 495/1266/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.02.2015 року звернулася до суду з позовом до Семенівської сільської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.1995 року її батько ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 житловий будинок в АДРЕСА_1. Однак своє право власності на вищевказаний житловий будинок у встановленому законодавством порядку не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Мати позивача ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, однак право власності також не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього господарчими спорудами в АДРЕСА_1. Позивач, стверджуючи, що вона є єдиним спадкоємцем 1 черги після смерті ОСОБА_4, просить суд: визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А», загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., сараю літ «Б», споруд №1-3 в АДРЕСА_1 з належними до нього господарчими будівлями .

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність (а.с.76).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка згодом змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв'язку з укладанням шлюбу (а.с.54-55).

30.05.1995 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, що складається в цілому з одного жилого глинобитного будинку літ «А», житловою площею 66,8 кв.м., глинобитних веранд «а1», «а2», глинобитного сараю «Б», глинобитного сараю «В», двох заборів з дерев'яного штахетника №1 та №4, металевих воріт №3 та калитки №2 (а.с.8-9).

Вищевказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в по господарській книзі Семенівської сільської ради за №14 о/р 520.

Так, згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_2 став власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1, що складається в цілому з одного жилого глинобитного будинку літ «А», житловою площею 66,8 кв.м., глинобитних веранд «а1», «а2», глинобитного сараю «Б», глинобитного сараю «В», двох заборів з дерев'яного штахетника №1 та №4, металевих воріт №3 та калитки №2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15).

Позивач у своєму позові стверджує, що після смерті її батька ОСОБА_2 її мати ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, та до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав не зверталася. Даний факт також підтверджується листом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 19.03.2015 №458/01-16 (а.с.62).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ (а.с.17).

У відповідності до довідки, виданої Семенівською сільською радою від 17.04.2014 року №158, ОСОБА_4. на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала та була зареєстрованою у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно листа №1490 від 22.09.2014 року, державна реєстрація права власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 КП «Білгород-Дністровське БТІ» не проводилась (а.с19).

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2014 року позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте листом №3065/02-14 від 11.10.2014 року Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.20).

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це надає позивачу право вимагати, а суду визнати за ним право власності на майно померлої ОСОБА_7 (житловий будинок), як за спадкоємицею першої черги за законом у розумінні положення ч. 1 ст. 1269 ЦК України, бо, позивач юридично прийняла спадщину та за цей період не відмовилися від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

Таким чином, на момент відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_2), до складу спадщини, входили усі права та обов'язки ОСОБА_4 , які належали їй на день смерті.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач у встановлений чинним законодавством строк звернулася до державного нотаріуса з приводу оформлення її спадкових прав, та не відмовилася від неї, тобто юридично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1261, ст. 1268, 1269 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Вважати встановленим факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, що складається в цілому з житлового будинку літ. «А», загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., сараю літ «Б», споруд №1-3.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, що складається в цілому з житлового будинку літ. «А», загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., сараю літ «Б», споруд №1-3..

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан