АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/884/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Козяр Л.В.
Провадження № 22-ц/789/1286/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Храпак Н. М., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представників позивача ОСОБА_1-

ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська" на рішення Гусятинського районного суду від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська" в особі директора Тхора Степана Степановича про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та вчинення дій зобов'язального характеру щодо звільнення незаконно зайнятої ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гусятинського районного суду від 26.08.2015 року вказаний позов задоволено частково. Зобов'язано ТОВ "Агрофірма"Постолівська" в особі директора Тхора С.С. не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, загальним розміром 46,35 га, яка розташована поза межами населеного пункту на території Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та надана йому в оренду на підставі договору оренди землі № 45- СГ від 17.02.2015 року, № 44-СГ від 17.02.2015 року укладеного орендодавцем Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області та орендарем ОСОБА_1, співзасновником фермерського господарства "Родина Мех". Стягнуто з ТОВ "Агрофірма "Постолівська" в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ "Агрофірма "Постолівська" просить скасувати вказане рішення, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не дано належної оцінки розпорядженню Гусятинської райдержадміністрації, яким директору ТОВ "Агрофірма "Постолівська" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 41 га, розміщеної за межами населеного пункту с.Постолівка Гусятинського району Тернопільської області для ведення фермерського господарства. У зв'язку з тим, що дане розпорядження є чинним, а Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області при укладенні договору оренди з ОСОБА_1 на ту ж саму земельну ділянку не було враховано першочергове право ТОВ "Агрофірма "Постолівська" на отримання у користування земельної ділянки, оскільки не було отримано інформацію із Гусятинської РДА стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншим особам, договір оренди, укладений з ОСОБА_1, вважає незаконним.

Порушення процесуального права судом вбачає у відхиленні клопотання ТОВ "Агрофірма "Постолівська" про зупинення даної справи до розгляду справи за позовом товариства про визнання укладеного з ОСОБА_1 договору оренди недійсним, що в даний час перебуває на розгляді Гусятинського райсуду.

У судове засідання представник апелянта, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи її безпідставною, а рішення суду - законним і таким, що скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Агрофірма "Постолівська" до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд обґрунтував свої висновки тим, що відповідач не набув у встановленому законом порядку права користування спірними земельними ділянками, яким у свою чергу наділений позивач, а тому, здійснюючи таке користування чинить перешкоди ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно тимчасових угод, укладених у 2013-2014 р.р. між головою Гусятинської РДА і ТОВ "Агрофірма "Постолівська" в особі Тхора С.С., останнє фактично користувалося землями запасу на території Постолівської сільської ради (а.с.45).

17.02.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Тернопільській області та ОСОБА_1 були укладені договори оренди землі №№ 44-СГ та 45-СГ від, відповідно до яких орендодавець - Головне управління Держземагенства передав, а орендар - ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування земельні ділянки площами відповідно 35,9772 га і 10,3728 га для ведення фермерського господарства (землі запасу) рілля, розташовану за межами населеного пункту на території Постолівської сільської ради Гусятинського району строком на 7 років, кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.76-78, 85-87).

25.02.2015 року обидва договори зареєстровані в реєстраційній службі Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.3-75).

Всього ОСОБА_1 виділено в користування землі згідно договорів оренди 46,35 га.

Проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області перевіркою встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) загальною площею 46,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Постолівської сільської ради самовільно захопило ТОВ "Агрофірма" Постолівська" в особі директора ОСОБА_4 (а.с.4-5). Останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.72).

28.02.2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за N0000376 від 10.12.2014 року, закрито в зв'язку з відсутністю в діях ТОВ "Агрофірма "Постолівська" в особі директора Тхора С.С. складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.1 КК України. Разом з тим, постановою про закриття встановлено факт наявності в діях ТОВ "Агрофірма "Постолівська" в особі директора Тхора С.С. формальних ознак складу злочину, передбаченого ст.197-1 ч.1 КК України, що виразилися в самовільному зайнятті земельної ділянки сільськогосподарського призначення (землі запасу- рілля) без правовстановлюючих документів, що завдало шкоду земельним ресурсам в розмірі 45 510.23 гри., однак, враховуючи, що шкода визнається значною, якщо вона більше ніж в сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (100x609=60900 грн.), їх дії в силу малозначності не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяли не могли заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільстві або державі (а.с.9-10).

У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав і посвідчується державним актом, цивільно-правовими угодами, свідоцтвом про право на спадщину, а право користування державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, право оренди договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб та ч. 2 ст. 12 сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах своїх повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, в тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Таким чином, встановивши, що позивачем у встановленому законом порядку (на підставі укладених і зареєстрованих договорів оренди) набуто право користування земельними ділянками загальною площею 46,35 га на території Постолівської сільської ради, розташованими за межами населеного пункту, однак відповідач, не маючи правових підстав продовжує фактично користуватися даними земельними ділянками, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку про порушення відповідачем прав позивача та захист такого шляхом зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні земельними ділянками. З врахуванням, що на час ухвалення рішення відповідачем було зібрано урожай ріпака з самовільно зайнятих земельних ділянок, такими, що відповідають вимогам закону є й висновки суду в частині відмови позивачу у звільненні відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення судом норм процесуального права, що полягає у відхиленні клопотання ТОВ "Агрофірма "Постолівська" про зупинення даної справи до розгляду справи за позовом товариства про визнання укладеного з ОСОБА_1 договору оренди недійсним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Факт ухвалення судом рішення у справі про визнання договору оренди недійсним в користь ТОВ "Агрофірма "Постолівська" може бути підставою для перегляду рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом першої інстанції наявності у відповідача розпорядження Гусятинської райдержадміністрації, яким директору ТОВ "Агрофірма "Постолівська" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та тимчасових договорів, на думку колегії суддів, на увагу не заслуговують, оскільки перелічені документи не свідчать про правомірність користування спірною земельною ділянкою відповідачем, в той час як правомірність користування даними земельними ділянками позивачем підтверджена документально договорами оренди, які на сьогоднішній день є чинними і у встановленому законом порядку недійсними з підстав, зазначених апелянтом у скарзі, не визнавалися.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 305 ч.2, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ч.ч.1,2; 319 ч.1, 324 ч.1 п.1, 325 ч.1 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Постолівська" - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :