Справа № 367/7401/14-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/5459/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 26 05.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 18.05.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, було укладено Договір № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР»), за яким він передав банку грошові кошти у розмірі 20000 USD на строк до 18.05.2010 року. Для внесення суми владу Банк відкрив депозитний рахунок. Процентна ставка за користування вкладом складає 12,5% річних, номер депозитного рахунку НОМЕР_1. Договір неодноразово продовжувався і на день подання позовної заяви Договір № SAMDN1445 є чинним, сума коштів на рахунку НОМЕР_1 станом на 22.05.2014 року становила 32611,74 USD. Крім того, 18.05.2009 року між відповідачем та ним було укладено Договір № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIР»), за яким він передав Банку грошові кошти у розмірі 100000 UАН на строк до 18.05.2010 року. Для внесення суми владу Банк відкрив депозитний рахунок. Процентна ставка за користування вкладом складає 22% річних, номер депозитного рахунку НОМЕР_6. Договір неодноразово продовжувався і на день подання позовної заяви Договір № SAMDN1376 є чинним. Сума коштів на рахунку НОМЕР_6 станом на 22.05.2014 року становила 449420,48 UАН.11.02.2014 року між відповідачем та ним було укладено договір банківського вкладу (Вклад «Стандарт на 12 мес.») № SAMDNWFD900, за яким він передав Банку грошові кошти у розмірі 17000.0 USD на строк до 11.02.2015 року. Для внесення суми владу Банк відкрив особовий рахунок. Процентна ставка за користування вкладом складає 10% річних, номер депозитного рахунку НОМЕР_2 .Сума коштів на рахунку НОМЕР_2 станом на 22.05.2014 року становила 17130,41 доллпрів США. Окрім того, ним із відповідачем укладено три договори банківського карткового рахунка: рахунок НОМЕР_5 (Visa Platinum, строк дії до 03/14), залишок за яким станом на 22.05.2014 р. складав 65978,09 грн., рахунок НОМЕР_4 (Master Card Gold, строк дії до 02/17), залишок за яким станом на 22.05.2014 р. складав 83 355,63 грн., рахунок НОМЕР_3 (INTERNET-SERVISE), залишок за яким станом на 22.05.2014 р. складав 4904,14 грн. З березня 2014 року Банком повністю на всій території України заблоковано можливість вільно користуватися та розпоряджатися його власними коштами, розміщеними на вказаних рахунках та вкладах Банку. Він неодноразово звертався до call-центру Банку, до співробітників Банку, відповідальних за обслуговування його карток, на що не отримував обґрунтованої відповідно до законодавства України відповіді, а лише посилання на неможливість обслуговування рахунків та карток клієнтів, відкритих у відділеннях Банку в Автономній Республіці Крим. 30.04.2014р. ним Банку на ім'я Голови Правління Дубілета О. В. направлена вимога розблокувати доступ до рахунків та вкладів за вищезазначеними Договорами та перевести зазначені Договори на обслуговування до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, проси. Перемоги, 27-А . Однак, письмова відповідь по суті вимоги на момент подання позовної заяви так і не надана. Оскільки, незважаючи на вимогу, Банк продовжував порушення законодавства, ним 27 серпня 2014 р. надані Банку заяви про розірвання договорів депозитного вкладу від 18.05.2009 р. № SAMDN1445, № SAMDN1376 та №SAMDNWFD900 від 11.02.2014 р. із вимогою виплати коштів . Крім того 27 серпня 2014 р. ним до Банку подані заяви про закриття поточних рахунків (Рахунок НОМЕР_7 (Visa Platinum), Рахунок НОМЕР_4 (Master Card Gold), Рахунок НОМЕР_3 (INTERNET-SERVICE) та виплату залишку коштів на рахунках . Однак, працівники банку відмовилися видавати кошти, а письмової вмотивованої відмови надано не було. Відповідями, посилання на електронні варіанти яких надійшли у смс-повідомленнях, Банк підтвердив отримання відповідних заяв від 27.08.2014 р. та просив зачекати. Позивач зазначає, що у заявах від 27.08.2014 р. про розірвання договорів депозитного вкладу № SAMDN1445, № SAMDN1376 від 18.05.2009 р. та №SAMDNWFD900 від 11.02.2014 р. датою отримання коштів було вказано 01.09.2014 р. Відповідач був зобов'язаний повернути кошти депозитних вкладів та проценти за користування вкладом 01.09.2014 р., однак свій обов'язок не виконав. На підставі заяв від 27.08.2014 р. про закриття поточних рахунків НОМЕР_7 (Visa Platinum), НОМЕР_4 (Master Card Gold), Рахунок НОМЕР_3 (INTERNET-SERVICE) та виплату залишку коштів на рахунках Банк зобов'язаний був виплатити залишки коштів за цими рахунками 27.08.2014 р., однак свій обов'язок не виконав. Тому позивач вважає,що Договір № SAMDN1445 від 18.05.2009 р., Договір № SAMDN1376 від 18.05.2009 р., Договір SAMDNWFD900 від 11.02.2014р. є розірваними з передбачуваної дати розірвання - 01 вересня 2014 р. Відповідно, Договір на відкриття карткового рахунку НОМЕР_7 (Visa Platinum, строк дії до 03/14), Договір на відкриття картки НОМЕР_4 (Master Card Gold, строк дії до 02/17), Договір на відкриття інтернет-картки НОМЕР_3 (INTERNET-SERVICE) є розірваними з 27 серпня 2014 р. Обов'язок із повернення сум депозитних вкладів та процентів за користування вкладами виник у Відповідача 01.09.2014 року. Зважаючи на те, що на момент подання позовної заяви вклади Позивачеві не повернуті, відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, мають нараховуватися проценти на банківські вклади Позивача. У зв'язку з цим просив розірвати дані договори та повернути йому суми депозитних вкладів та процентів за користування вкладами.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2015р позовні вимоги ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк»Приватбанк» про захист прав споживачів у частині позовних вимог про розірвання договорів,а саме Договору № SAMDNWFD900 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 11.02.2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2; Договору № SAMDN5690 «Про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти» від 10.03.2009 р. на відкриття карткового рахунку НОМЕР_7 (Visa Platinum), укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2; Договору на відкриття картки НОМЕР_4 (Master Card Gold), укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2;Договору на відкриття інтернет-картки НОМЕР_3 (INETRNET-SERVICE), укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2., про стягнення із публічного акціонерного товариства «Комерційний банк»Приватбанк» на користь ОСОБА_2 за Договором № SAMDNWFD900 (Вклад «Стандарт на 12 мес.») від 11.02.2014 року суми вкладу - 17000 дол. США, процентів за користування вкладом - 1300,55 дол. США, пені - 41973,36 дол. США,, три проценти річних - 114,99 дол. США, за Договором № SAMDN5690 від 10.03.2009 р. на відкриття карткового рахунку НОМЕР_7 (Visa Platinum) суми коштів на рахунку - 65978,09 грн., пені - 160326,76, інфляційних нарахувань - 3542,76, три проценти річних - 439,25 грн., за Договором на відкриття картки НОМЕР_4 (Master Card Gold) суми коштів на рахунку - 83 355,63 грн., пені - 202554,18 грн., інфляційних нарахувань - 4475,86 грн., три проценти річних - 554,94 грн., за Договором на відкриття інтернет-картки НОМЕР_3 (INETRNET-SERVICE) суми коштів на рахунку - 4904,14 грн., пені - 11917,06 грн., інфляційних нарахувань - 263,33 грн., три проценти річних - 32,64 грн.- залишено без розгляду.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2015 року позов задоволено, розірвати Договір № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, розірвано Договір № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 року суму вкладу - 20000 дол. США, процентів за користування вкладом - 13760,27 дол. США, пені - 77732,88 дол. США,, три проценти річних - 212,97 дол. США, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 року суму вкладу - 406257,10 гри., процентів за користування вкладом - 86950,15 грн., пені - 1117537,83 грн., інфляційних нарахувань - 25644,15 грн., три проценти річних - 3061,75 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують залучення банком вкладів. Крім того, вважає, що позивачем не надано належних доказів з приводу того, що вказані в позові грошові кошти перебувають на депозитних рахунках.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачем умови депозитного договору та норми закону не виконуються щодо повернення коштів, позовні вимоги позивача в частині розірвання договорів підлягають задоволенню. На день подання позовної заяви (18.11.2014 р.) суми депозитних вкладів та процентів за користування ними складають - за Договором № SAMDN1445 від 18.05.2009 р.: сума вкладу - 20000 дол. США, проценти - 13760,27 дол. США; за Договором № SAMDN1376 від 18.05.2009 р.: сума вкладу - 406257,10 грн., проценти - 86950,15 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р. в розмірі 77732,88 дол. США та за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р. - 1117537,83 грн..

Також на підставі положень викладених у ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р.: 3% річних - 212,97 дол. США; за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р.: 3% річних - 3061,75 грн., інфляційних нарахувань - 25644,15 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Ця норма закріплена також п. 3.3 постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» від 03.12.2003 № 516.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Згідно із п. 20.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. №492 поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта.

Згідно з п. 20.6 цієї Інструкції Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо].

Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви.У заяві про закриття поточного рахунку (паперовій копії заяви в електронній формі) головний бухгалтер банку або інша уповноважена особа банку зазначає дату та час отримання заяви, дату закриття рахунку та засвідчує це своїм підписом. Заява про закриття поточного рахунку зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку.У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Відповідно до п. 20.8 Інструкції для дострокового розірвання дії договору банківського вкладу або повернення частини вкладу за бажанням вкладника - фізичної особи вкладник зобов'язаний повідомити про це банк шляхом подання заяви. У заяві, яка складається за довільною формою, вкладник - фізична особа, зокрема, має зазначити номер і дату укладання договору банківського вкладу, суму вкладу або його частину, а також зазначити дату, коли банк зобов'язаний повернути кошти вкладнику. Таку заяву вкладник - фізична особа подає до банку у двох примірниках не пізніше ніж за два робочих дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві. Один примірник заяви з відміткою банку про отримання повертається вкладнику - фізичній особі. Другий примірник заяви після повернення коштів вкладнику зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку.

Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором, договір є розірваним.

Відповідно до ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 29 травня 2013 р. у справі № 6-39цс13 «суд дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь ОСОБА8, ОСОБА9 необхідно стягнути проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України». Обов'язок із повернення позивачу сум депозитних вкладів та процентів за користування вкладами виник у відповідача 01.09.2014 року. Зважаючи на те, що на момент подання позовної заяви вклади позивачеві не повернуті, відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, мають нараховуватися проценти на банківські вклади позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги.

Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що 18.05.2009 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та позивачем по справі - ОСОБА_2, було укладено Договір № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР»), за яким позивач передав Банку грошові кошти у розмірі 20000 USD на строк до 18.05.2010 року. Для внесення суми владу Банк відкрив позивачу депозитний рахунок. Процентна ставка за користування вкладом складає 12,5% річних, номер депозитного рахунку НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно із п. 7 Договору «у випадку якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу Клієнт не заявив Банку про повернення вкладу, цей Договір продовжується ще на один строк, вказаний у Таблиці 1 цього Договору. Відповідно до п. 7 Договору Договір неодноразово продовжувався і на день подання позовної заяви Договір № SAMDN1445 є чинним, сума коштів на рахунку НОМЕР_1 станом на 22.05.2014 року становила 32611,74 USD, що підтверджується Довідкою Відповідача від 22.05.2014 р. №13251450 (а.с.13)

Крім того, 18.05.2009 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та позивачем по справі - ОСОБА_2 було укладено Договір № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VIР») , за яким позивач передав Банку грошові кошти у розмірі 100000 гривень на строк до 18.05.2010 року. Для внесення суми владу Банк відкрив позивачу депозитний рахунок. Процентна ставка за користування вкладом складає 22% річних, номер депозитного рахунку НОМЕР_6 .

Відповідно до п. 3 Договору «Клієнт має право протягом строку вкладу здійснювати довкладення по вкладу». А згідно із п. 7 Договору «у випадку якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу Клієнт не заявив Банку про повернення вкладу, цей Договір продовжується ще на один строк, вказаний у Таблиці 1 цього Договору. Договір продовжується неодноразово без явки Клієнта». Сума коштів на рахунку НОМЕР_6 станом на 22.05.2014 року становила 449420,48 гривень, що підтверджується Довідкою Відповідача від 22.05.2014 р. №13251450 (а.с.13).

Встановлено, що 27 серпня 2014 р. позивач подав до відповідача заяви про розірвання договорів депозитного вкладу від 18.05.2009 р. № SAMDN1445 та № SAMDN1376, згідно яких також просив повернути йому суми вкладу та суми нарахованих процентів, що стверджується копіями вказаних заяв (а.с.25,26).Дані заяви відповідачем були отримані,але не виконані,що стверджується листами (а.с.32-33).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем умови депозитного договору та норми закону не виконуються щодо повернення коштів, позовні вимоги позивача в частині розірвання договорів підлягають задоволенню. На день подання позовної заяви (18.11.2014 р.) суми депозитних вкладів та процентів за користування ними складають - за Договором № SAMDN1445 від 18.05.2009 р.: сума вкладу - 20000 дол. США, проценти - 13760,27 дол. США; за Договором № SAMDN1376 від 18.05.2009 р.: сума вкладу - 406257,10 грн., проценти - 86950,15 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р. в розмірі 77732,88 дол. США та за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р. - 1117537,83 грн..

Ткож на підставі положень викладених у ст. 625 ЦК України з відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за Договором № SAMDN1445 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р.: 3% річних - 212,97 дол. США; за Договором № SAMDN1376 (Вклад «Депозит VІР») від 18.05.2009 р.: 3% річних - 3061,75 грн., інфляційних нарахувань - 25644,15 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не підтверджено залучення банківського вкладу, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки спростовуються копіями електронних ощадних книжок та наданими для огляду в судовому засіданні оригіналами, а також п.1 договорів вкладу, в якому зазначено, що в якості документу, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електрону ощадну книжку.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів наявності коштів на депозитних рахунках, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються наявними в матеріалах справи довідками про наявність коштів на рахунка. В свою чергу відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував докази надані позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач нарахував індекс інфляції на валютні кошти, є безпідставними, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем було зараховано інфляційні витрати по депозитному договору по якому кошти вносились в гривні, а по депозитному договору по якому кошти вносились у валюті - доларах США не нараховувались.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: