Справа № 466/8616/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 травня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відсотків в розмірі 14000 доларів США, що еквівалентно становить 287980 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що в період з 2007 по 2008 роки відповідачка ОСОБА_2 шляхом обману та зловживанням довірою, шахрайським способом взяла у нього в борг 8600 доларів США, які зобов'язувалася повернути на першу вимогу позивача. Однак після неодноразових вимог про повернення коштів відповідачка ОСОБА_2 коштів не повертає.

24 травня 2013 року відповідачкою ОСОБА_2 була власноручно написана розписка про те, що остання позичила в позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 14000 доларів США з яких 8600 доларів США сума основного боргу та 5400 доларів США відсотки за користування коштами в період з 2007 по 2013 роки. Оскільки відповідач борг не повертає, позивач, змушений звернутися до суду про стягнення коштів. Просить позов задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові та уточненнях на позов. Просив стягнути з відповідача основну суму боргу та відсотків в розмірі 14000 доларів США, що еквівалентно становить 287980 грн.

Відповідачка в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім цього ч. 2 цієї ж статті передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи розпискою від 24 травня 2012 року відповідач ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 14000 доларів США, та зобов`язувався повернути вказані кошти за 45 днів.

Після спливу строку повернення позики, позивач неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою повернути борг, однак відповідач ОСОБА_2 суми боргу не повернула.

Станом на день ухвалення рішення відповідачка не повернула позивачу суму коштів, чим прострочив виконання свого грошового зобов'язання.

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/3298/13-к від 20 січня 2014 року, який було частково змінено Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року відповідачку ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 70 КК України та призначено покарання у виді п'яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вирок набрав законної сили.

Таким чином, зважаючи на неповернення відповідачем позивачеві суми позики, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 14000 доларів США, що еквівалентно становить 287980 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 88, 169, 209, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст. 207, 525, 526, 530, 536, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, суд -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 287980 (двісті вісімдесят сім тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави 2879 (дві тисячі вісімсот сімдесят дев'ять) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Б. Глинська