АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1172/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/2029/К/15 суддя Мхітарян С.С.
Категорія 53 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участю: секретаря - Горбачевської І.П.

представника позивача Демченка Андрія Григоровича, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Криворізької міської ради на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року по справі за позовом Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Криворізької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення грошового відшкодування за пошкодження майна внаслідок неналежного виконання трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року Комунальна установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради (далі - КУ «ЦПМСД № 4») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошове відшкодування за пошкодження майна установи в розмірі 2569,60 грн., яке сталось у зв'язку із неналежним виконанням трудових обов'язків покладених на нього згідно робочої інструкції, а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.05.2014 року по 17.12.2014 року між позивачем та відповідачем існували трудові правовідносини, а саме відповідач працював на посаді сторожа. Відповідно до витягу з графіка обліку робочого часу за липень 2014 року амбулаторії ЗПСМ №1, 27.07.2014 року о 19.00 год. відповідач заступив на зміну та перебував до 06.00 год. 28.07.2014 року. Обсяг робіт, які покладені в обов'язки сторожа зазначені в інструкції. Тому вважають що, при знаходженні на робочому місці впродовж робочої зміни з 27.07.2014 року по 28.07.2014 року відповідачем не в повному обсязі виконувались обов'язки покладені на нього, згідно робочої інструкції, що призвело до безперешкодного проникнення, та пошкодження майна невідомою особою у довірених йому кабінетах у приміщеннях амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №1, та в кабінеті головного бухгалтера.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року позовні вимоги КУ «ЦПМСД № 4» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту встановлення фактичних обставин справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 121,80 грн. Зауважив на несумлінному виконанню відповідачем своїх трудових обов'язків в результаті чого територіальній громаді міста завдано матеріального збитку в сумі 2169,60 грн., що було встановлено незалежною оцінкою майна від 07.08.2014 року, вартість якої в свою чергу склала 400,00 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з наказу від 07.05.2014 року №44-к КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» прийняв на роботу ОСОБА_2 на посаду сторожа з 07.05.2014 року (а.с.5).

Згідно з витягу графіку робочого часу за липень 2014 року ОСОБА_2 був на зміні з 27.07.2014 року по 28.07.2014 року (а.с.7).

28.07.2014 року о 08.00 год. ранку працівники АЗПСМ № 1 повідомили керівництво про факт пошкодження майна на дверях кабінетів амбулаторії ЗПСМ № 1 - №№ 224, 225, 228, 229, 230, 231, а також в кабінеті головного бухгалтера КУ «ЦПМСД» КМР - № 477, яке ймовірно сталось протягом ночі з 27 на 28 липня 2014 року, тобто підчас чергування відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні вина відповідача у заподіянні шкоди не встановлена та, відповідно, позовні вимоги не доведено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження № 2056 від 17.09.2014 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.9).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач виходив з того, що відповідач повинен відшкодувати матеріальну шкоду в повному обсязі, у зв` язку із тим, що із ним було укладено договір №163 про повну індивідуальну відповідальність від 07.05.2014 року (а.с.11).

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України п исьмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

На даний час продовжує дію Перелік посад та робіт, які займають або виконують працівники, з якими підприємство, установа, організація може укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення охорони цінностей, преданих на зберігання, обробку, продаж (відпуск), перевезення тощо, затверджений Держкомпраці СРСР та Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24.

В даному Переліку відсутня посада, яку займав відповідач по справі. Крім того, в даному договорі не зазначено майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (а.с.11.)

Отже в даному випадку немає підстав застосовувати норми трудового законодавства про повну матеріальну відповідальність, позивач вправі порушувати питання про відповідальність відповідача в межах середнього місячного заробітку.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України матеріальна відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

У відповідності зі ст.130 КЗпП України працiвники несуть матеріальну вiдповiдальнiсть за шкоду, заподiяну пiдприємству, установi, органiзацiї внаслiдок порушення покладених на них трудових обов'язкiв. При покладеннi матерiальної вiдповiдальностi права i законнi iнтереси працiвникiв гарантуються шляхом встановлення вiдповiдальностi тiльки за пряму дiйсну шкоду, лише в межах i порядку, передбачених законодавством, i за умови, коли така шкода заподiяна пiдприємству, установi, органiзацiї винними протиправними дiями (бездiяльнiстю) працiвника. Ця вiдповiдальнiсть, як правило, обмежується певною частиною заробiтку працiвника i не повинна перевищувати повного розмiру заподiяної шкоди, за винятком випадкiв, передбачених законодавством. За наявностi зазначених пiдстав i умов матерiальна вiдповiдальнiсть може бути покладена незалежно вiд притягнення працівника до дисциплінарної, адмiнiстративної чи кримінальної вiдповiдальностi.

Згідно пояснень відповідача, яких не заперечував представник позивача, судом встановлено, що у приміщенні КУ «ЦМСД № 4» є центральні двері та бокові, які на другому і третьому поверхах зачиняються зі сходів. Разом з тим, згідно п.п.2.4,2.7 загальних положень робочої інструкції сторожа від 03.01.2014 року останній чергує в прохідній підприємства, утримує приміщення прохідної в належному стані. Також п.п.2.6 Інструкції сторож приймає та здає чергування з відповідним записом в журналі.

Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вжито передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, суд з'ясовував відсутність прямої дійсної шкоди відповідача, оскільки представником позивача не доведено того факту, що саме неправомірними діями відповідача її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди, тощо.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник позивача не зміг спростувати пояснень відповідача щодо неможливості йому потрапити до коридорів другого та третього поверхів для обходу, оскільки в нього не було ключів від перегородок до цих поверхів, а також цілісності перегородки перед кабінетом головного бухгалтера. Журналу чергування та предачі зміни від одного сторожа до іншого, або сестрі-господарці чи іншому відповідальному працівникові не велося. Крім того представник позивача також не надав доказів на спростування пояснень відповідача, що він залишив приміщення після чергування 28.07.2014 року о 06.00 годині ранку і до 07.00 ранку приміщення амбулаторії перебувало без охорони з дозволу його безпосереднього керівництва. Представник висловив лише свої припущення, з приводу того, що на його думку, сторож- відповідач по справі не міг не чути як невідомі особи ламали двері кабінетів і що це відбувалося саме під час чергування відповідача протягом ночі з 27 на 28 липня 2014 року. Проте висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях.

Отже, встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обґрунтовані, а тому немає підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Криворізької міської ради відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: