АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/6128/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 644/6112/14-ц Матвієвська Г.В.
Категорія: договірні Доповідач -Коровін С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Овсяннікової А.І., Пшенічної Л.В.

при секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 та просили стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 18237,02 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 12.08.2008 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала і на 28 квітня 2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 18237,02 грн., яка складалася з наступного: заборгованість за кредитом - 2363,02 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8604,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 5925 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина) та штраф (процентна складова) - 844,62 грн. .

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 задоволено. Заборгованість позивач розраховував з моменту надання та отримання кредитної картки, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18237.02 грн., яка складається з наступного: 2363.02 грн. - заборгованість за кредитом;- 8604.38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 5925.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;а також штрафи - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).- 844.62 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 15 липня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення - відмовлено

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_6 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити ПАТ КБ «Акцент Банк» в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Відповідач вказує, що суд не встановив строк дії договору, оскільки за умов правил надання кредиту потрібен підпис відповідача в договорі, картку не отримувала та останній платіж був проведений у грудні 2008 року тож строк позовної давності для позивача за зверненням до суду сплинув 26 січня 2012 року. ОСОБА_6 стверджує, що при подачі заяви про перегляд заочного рішення вона зверталася із заявою про застосування позовної давності, оскільки раніше на це можливості не мала так як справу розглянуто у заочному порядку

Заслухавши доповідача, відповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню заочне рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтован им. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухвалені рішення згідно ст.214 ЦПК України суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, і проти цього не заперечує відповідач, що між сторонами 12.08.2008 року було укладено договір позики «Швидка готівка» на підставі зазначеного договору відповідачу було видано кредитну картку з встановленим лімітом 3000 грн. Згідно пам'ятки клієнта, яку надано відповідачу при укладені договору позики «Швидка готівка», ОСОБА_6 зобов'язалася сплачувати щомісячно обов'язковий платіж 420 грн. (п.6 пам'ятки). При цьому враховувалося 2% базова процентна ставка та 3,5% місячна комісія за обслуговування карткового рахунку. В умовах і правилах надання банківських послуг не зазначено взагалі термін дії кредитного договору.

Згідно ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач сплачувала відповідно до умов договору щомісячно 420 грн. на протязі трьох місяців, а саме з 29.09.2008 року по 25.10.2008 року. Останній платіж відповідачем здійснено 01.12.2008 року (а.с.65,66). Зазначене підтверджується і розрахунком, який надано позивачем (а.с.4-7).

Таким чином з листопаду 2008 року відповідач припинила виконувати свої зобов'язання щодо сплати тілу кредиту та відповідних відсотків і комісій. При таких обставинах позивач не міг не знати, що відповідачем з грудня 2008 року почав порушувати умови кредитного договору і відповідно права позикодавця.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу і відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для позивача у справі позовна давність почалася з того часу, як боржник припинив виконувати зобов'язання, а саме з грудня 2008 року. З позовом до ОСОБА_6 позивач звернувся до суду у червні 2014 року.

Згідно з ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Відповідно до ч.3 ст 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглядалася у заочному порядку, без участі відповідача. Про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_6 належним чином повідомлена не була і подати заяву про застосування позовної давності до ухвалення рішення у справі можливості не мала. Дізнавшись про рішення суду, яким задоволено позовні вимоги позивача, ОСОБА_6 звертаючись із заявою по перегляд заочного рішення, просила суд застосувати позовну давність (а.с.64), але суд цього не зробив. В апеляційному суді ОСОБА_6 знов наполягає на застосуванні позовної давності, оскільки вважає, що сплинув строк позовної давності для позову ПАТ «Акцент-банк» до неї про стягнення заборгованості за кредитом, оскільки з перебіг позовної давності для банку розпочався з 26 січня 2009 року і у відповідності до вимог закону сплив 26 січня 2012 року, а з позовом до суду ПАТ «Акцент-банк» звернувся лише 19.06.2014 року.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судова колегія вважає, що доводи відповідача щодо спливу позовної давності є обґрунтованими і заявлені вони у відповідності до діючого законодавства. Підстав до відмови у застосуванні позовної давності колегія не вбачає. Відповідачем дійсно не повернуті усі кредитні кошти, які вона отримала від позивача, але ж право у позивача на стягнення заборгованості виникло з січня 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише, згідно відбитку штампу 19.06.2014 року. При таких обставинах колегія вважає можливим застосувати позовну давність у цьому спорі, скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у зв'язку тим, що сплинув строк позовної давності .

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -