Справа № 348/755/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1404/2015
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Ковалюка Я.Ю., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників апелянта ОСОБА_2 та ОСОБА_3

представників позивача Чорної Н.М.- Маковійчука О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чернівецького медичного коледжу Буковинського державного медичного університету до ОСОБА_6 про відшкодування вартості навчання, з апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, щоб ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_6 на його користь витрачені кошти за навчання на денній формі за спеціальністю «Сестринська справа» в розмірі 18 583 гривень, а також виплачену стипендію за вказаний період у розмірі 8800 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі розподілу державного замовника - Департаменту охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА, ОСОБА_6 наказом від 15 серпня 2010 року зарахована студентом медичного коледжу і після його закінчення 29 червня 2013 року була направлена на роботу в ЛПЗ Сокирянського району Чернівецької області, про що свідчить її підпис в журналі обліку направлень. В порушення умов п. 2.6, 2.7 Угоди та вимог п.8, 20 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», не прибула у встановлений термін до місця направлення без поважної причини до роботи не приступила та не відпрацювала у замовника три роки. Позивач вважає, що ОСОБА_6 повинна відшкодувати вартість витрат за навчання на користь навчального закладу .

Рішенням Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт у скарзі зазначає, що суд не з'ясував обставини, що мають значення для справи Не звернув увагу, що позивачем подано вартість навчання для студентів зарахованих на денну форму навчання у 2009 році, однак її зараховано студентом тільки 15 серпня 2010 року, а тому неправомірно стягнуто за цей рік 6397 гривень оплати за навчання. З довідки-розшифровки стипендії за 2010-2013 роки вбачається, що отримала 8800 гривень стипендії, однак згідно розрахунку за роки навчання, які вказує позивач, мала б отримати 13600 гривень стипендії.

На відомості про отримання направлення на роботу не її підпис, однак суд на цю обставину уваги не звернув, тому вважає, що справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про проведення експертизи. В матеріалах цивільної справи є копія претензії, однак відсутні дані про її відправлення та отримання. Враховуючи, що направлення в Сокирянську ЦРЛ на роботу не отримувала, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представників апелянта, які вимоги скарги підтримали представників позивача, які вимоги скарги заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом директора від 15 серпня 2010 року ОСОБА_6 зараховано у число студентів Чернівецький медичний коледж Буковинського державного медичного університету на 2 курс денної форми навчання з 01 вересня 2010 року.

Також після здобуття кваліфікації медичної сестри, їй видано диплом молодшого спеціаліста НОМЕР_1 та на підставі розподілу державного замовника - Департаменту охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА направлено на роботу в ЛПЗ Сокирянського району Чернівецької області.

З угоди №233 між ОСОБА_6 та навчальним закладом про підготовку фахівця з неповною вищою медичною освітою від 09 вересня 2010 року вбачається, що студент зобов'язується у разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовнику всі витрати (а.с. 10).

В порушення умов угоди відповідач не прибула в установлений термін до місця направлення, без поважної причини до місця роботи не приступила та не відпрацювала у замовника три роки, що підтверджується довідкою КУ «Сокирянська ЦРЛ Чернівецької області від 04 квітня 2014 року №655 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» (в редакції Закону від 27.03.2014 року, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевих бюджетів направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи із положень п. п. 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, випускник вищого навчального закладу зобов'язаний відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років, а в разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його за ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до Державного бюджету вартість навчання.

Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання встановлений також ст. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», відповідно до якого особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації відпрацювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Згідно листа Державної фінансової інспекції України від 05 листопада 2012 року «Щодо відшкодування до держбюджету вартості навчання випускниками, які не відпрацювали за направленням відповідного терміну» необхідно ініціювати перед керівництвом навчального закладу питання щодо проведення претензійно-позовної роботи з метою стягнення з випускників вартості навчання, як то передбачено законодавством. Лише в разі надходження коштів до бюджету (що буде підтверджено відповідними платіжними документами) таке порушення можна вважати відшкодованим.

З матеріалів справи вбачається, що Чернівецький медичний коледж звернувся 07 серпня 2014 року до ОСОБА_6 з претензією про відшкодування вартості навчання в термін до 01 жовтня 2014 року.

Відповідно до висновку судового експерта від 28 жовтня 2015 року підпис у журналі обліку направлень на роботу у графі 93 Чернівецького медичного коледжу виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

Представники позивача зазначений висновок обґрунтували тим, що по даному питанню учбовим закладом проведено службове розслідування та встановлено, що підпис у журналі міг бути помилково вчинений навпроти прізвища відповідача іншим студентом, однак це не є підтвердженням факту неотримання направлення на роботу, оскільки відповідно до письмової розписки ОСОБА_6 особистим підписом від 08 червня 2013 року підтвердила отримання направлень на роботу.

Представник відповідача - її батько ОСОБА_2 підтвердив, що підпис на розписці про отримання направлення на роботу належить його дочці ОСОБА_6 Крім цього, оригінал зазначеної розписки був предметом дослідження судового експерта і визначався як правильним і вільним зразком для дослідження.

Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача ОСОБА_6, що не отримувала направлення на роботу після закінчення навчання і тому не може нести матеріальну відповідальність. Її заперечення повністю спростовані матеріалами, що є у справі. Вона уклала угоду про підготовку фахівця, підписала картку працевлаштування випускника та отримала направлення на роботу особисто, тому дії навчального закладу щодо підготовки її як фахівця відповідали нормам діючого законодавства.

Як встановлено судом вартість навчання до Державного бюджету не відшкодована, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення вартості навчання.

Однак в порушення вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, не звернув уваги на вищезазначені норми законодавства та умови укладеного між сторонами договору, за якими витрати на навчання відшкодовуються у рахунок державного бюджету, помилково стягнув кошти за навчання на рахунок медичного коледжу та неправильно визначив суму стягнення.

Чернівецький медичний коледж Буковинського державного медичного університету звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, пов'язаних із навчанням студента Волошин Л.Р., зокрема 18 583 гривень вартості навчання з 2009 року(а.с. 16) та 8800 гривень стипендії за 2010-2012 роки. (а.с.17).

Колегія суддів встановила, що позивачем помилково нараховано вартість навчання відповідача з 2009 року, оскільки вона згідно укладеного договору почала навчатися з 2010 року, тобто поступила на 2 курс навчання, тому вартість навчання відповідно до розрахунку необхідно визначити в сумі 14 386 гривень, а не 18 583 гривень як помилково вважав позивач. Тому рішення суду у частині визначення суми стягнення підлягає до зміни.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року в частині стягнення на користь Чернівецього медичного коледжу Буковинського державного медичного університету вартості навчання та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на рахунок загального фонду державного бюджету, код отримувача 37984590, р/р 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, код бюджетної класифікації доходів 21080500 «Інші надходження») 14 386 гривень вартості навчання студента на денній формі навчання, 8800 гривень отриманої стипендії, а всього стягнути 23 186 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Чернівецього медичного коледжу Буковинського державного медичного університету 231, 86 гривень витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: І.О. Максюта

В.Д. Фединяк