Справа №461/3291/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Романюка В.Ф.

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: представника позивачів - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, УДАІ УМВС України у Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, УДАІ УМВС України у Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що в січні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до генеральної довіреності серії НАК № 027042 придбали автомобіль марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 та стали його законними володільцями з правом користування та розпорядження.

На момент придбання даного ТЗ, власником автомобіля відповідно до реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб серії НОМЕР_3 був ОСОБА_5 житель АДРЕСА_1, який вже був другим власником по черзі придбання вищезгаданого автомобіля відповідно до обліків ТЗ, що зареєстровані у ВРЕР ДАІ.

Даний автомобіль зареєстрований в Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м.Чернівці, що є структурним підрозділом УДАІ УМВС України в Чернівецькій області. З метою перереєстрації вище вказаного автомобіля позивач звернувся в Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Чернівці за адресою м.Чернівці, вул. Руська, 284-М (ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області), однак його повідомили, що на даний автомобіль накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І., від 16.03.2012 року в рамках розслідування кримінальної справи №181-0062, учасником якої (підозрюваними, обвинуваченими) відповідно до довідки Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за № 16/14-3007 від 02.03.2015 року, як колишній власник ОСОБА_5, так і законні володільці, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були ні в якості свідків ні в якості підозрюваних чи обвинувачених, цивільних відповідачів.

Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) автомобіля марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1, належного позивачам згідно із приписами закону про власність враховуючи те, що у даній кримінальній справі вони не були та не є підозрюваними чи обвинуваченими, є протиправною та порушує їхнє право власності охоронюване законом в частині користування та розпорядження майном, а тому належний позивачам автомобіль має бути звільнений з-під арешту та заборони.

У кримінальній справі № 181-0311 вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року, який набрав законної сили, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час не має будь-яких законних підстав для обмеження права власності позивачів в частині вільного розпорядження своїм майном, тобто автомобілем марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1.

Враховуючи вищенаведене, позивачі вважають, що є усі законні підстави для усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, а саме автомобілем марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку). Просять позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. Просив такий задоволити.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача ГУ МВС України у Львівській області у судове засідання не з'явився, про те подавав до суду клопотання, в якому просив вважати неявку представника ГУ МВС України у Львівській області у судові засідання, такою, що відбулась з поважної причини, та в подальшому зобов'язувався надати суду копію листка непрацездатності. Однак, копія листка непрацездатності представником відповідача не була представлене, а відтак суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Чернівецькій області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що в січні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до генеральної довіреності серії НАК 027042 зареєстрованої в реєстрі за №222 придбали автомобіль марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, та стали його законними володільцями з правом користування та розпорядження. /а.с.12/

На момент придбання, власником автомобіля відповідно до реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб серії НОМЕР_3 був ОСОБА_5 житель АДРЕСА_1, який придбав даний автомобіль відповідно до біржової угоди від 21.01.2009 року та став другим власником по черзі придбання даного автомобіля відповідно до обліків ТЗ, що зареєстровані у ВРЕР ДАІ. /а.с.11, 24/.

Під час здійснення реєстрації вище вказаного автомобіля працівниками ВРЕР ДАІ було здійснено перевірку з питань наявності арештів чи заборон на придбаний автомобіль, чого виявлено не було.

Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) автомобіля марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1. /а.с.14/.

Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи №181-0311, порушеної відносно начальника ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

У кримінальній справі №181-0311 вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01 липня 2013 року, який набрав законної сили, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності.

31.05.2013 року в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області надійшла кримінальна справа №181-0062, за фактом шахрайства, вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ст. 190 ч. 4, ст. 358 ч. 1,3 КК України.

28.05.2013 року СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001639.

Також, у судовому засіданні встановлено, що як в кримінальній справі № 181-0311 так і в кримінальному провадженні №0001639, ОСОБА_5 так і законні володільці ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до довідки Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за №16/14-3007 від 02.03.2015 року, останні не були та не є підозрюваними чи обвинуваченими, а автомобіль не був та не є визнаний речовим доказом у справі /а.с.26/. Відтак, суд погоджується з тим, що накладення заборони на даний транспортний засіб є протиправним та порушує право власності позивачів, яке охоронюване законом.

При винесенні постанови слідчий керувався ст. 130 КПК України.

Слід зазначити, що за змістом ст.126 КПК України (редакції 1960р.) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно лише обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за їхні дії.

Такого виду забезпечення, як заборона вчиняти дії на проведення реєстраційних операцій і зокрема, ст. 130 КПК України ( в редакції 1960 р.) не передбачено.

Враховуючи, що власник ОСОБА_5 та законні володільці ОСОБА_2, ОСОБА_3 не є учасниками кримінального процесу (підозрюваними, обвинуваченими, цивільними відповідачами), то вони позбавлені права оскаржити дії слідчого впорядку передбаченому КПК України.

Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на вище вказаний автомобіль набуто позивачами у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст.92 Конституції України визначається виключно законами України.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник, або титульний володілець майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника або законного володільця, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Положеннями ч.ч.1.2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

В даному випадку, як в діях власника ОСОБА_5 так і законних володільців ОСОБА_2, ОСОБА_3 не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля; майно придбано у законний спосіб; належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації вище вказаного транспортного засобу та проведено всі інші передбачені законом платежі, тобто, автомобіль марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 у власність набуто правомірно.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладенні у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

Положеннями ч.1 ст.360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини».

До того ж, в діях позивачів не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля, оскільки правочин укладено у письмовій формі, нотаріально засвідченій та їм було роз'яснено основні вимого цивільного та податкового законодавства при здійсненні даного правочину.

Таким чином, з огляду на наведені судом доводи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки порушене право позивачів підлягає судовому захисту, наявні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачами права власності та звільнення належного їм на законних автомобіля марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 - з-під арешту, оскільки наявність вказаної заборони на проведення реєстраційних операцій щодо даного автомобіля, обмежує право власності та підлягає захисту та відновленню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, ст. 212-215, 360-7 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, належного ОСОБА_2 та ОСОБА_3, накладеної на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16 березня 2012 року в кримінальній справі №181-0062.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зобов'язання Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Чернівецькій області зняти арешт та заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо автомобіля марки «FIAT DUCATO», ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН, 2001 року випуску, колір синій, номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, накладених постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16 березня 2012 року в кримінальній справі № 181-0062 СВ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя Романюк В.Ф.