Справа № 182/1820/15-ц
Провадження № 2/0182/1713/2015
08.06.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровкської області
В складі: головуючого судді - Бабаніної В.А.
При секретарі Нагаєвій Н.А
З участю позивача ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла,-
ОСОБА_1 звернулась з позовом у якому просить виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 01жовтня 2003 року. З травня 2003 р. її син ОСОБА_3 мешкає квартирі за вищевказаною адресою, він зареєстрований у вказаній квартирі.
З вересня 2013 р. по теперішній час відповідач не дає їй спокою . Увесь цей період він зловживає алкогольними напоями, у стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки, застосовує до неї фізичну силу, постійно чинить на неї психологічний тиск, лається та ображає. Внаслідок таких дій відповідача неможливим проживання з ним в одній квартирі. З вини відповідача, рятуючи своє життя та здоров'я, вона була вимушена декілька разів тікати з дому та жити у своєї сестри та у своєї доньки.
З приводу його антигромадської поведінки вона та її донька ОСОБА_4 декілька разів звертались в Нікопольський міський відділ міліції з усними та письмовими заявами.
Працівники міліції проводили з відповідачем профілактичні бесіди щодо недопущення у подальшому порушень громадського порядку, але всі ці бесіди виявились марними, оскільки відповідач продовжує чинити на неї фізичний та психологічний тиск. Вона боїться за своє життя тому що вінкидає в неї що під руку попаде, душив її. Вона інвалід другої групи і не може себе захистити. Живе в постійному страсі.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.
Відповідач у судове засідання не з"явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений . Зі згоди позивача суд виносить заочне рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира в АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири від 01жовтня 2003 року
( а.с.5,6). В квартир зареєстрований і проживає також ОСОБА_3 - син позивача ( а.с.3).
Згідно ст.157 ЖК УРСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ч.І ст. 116 ЖК' УРСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він чоловік доньки позивача . Не раз йому доводилось приходити до ОСОБА_1, так як її син ОСОБА_3 вчиняв сварки, бив матір, вона прибігала до них з синяками, ховалась від нього. Вони з дружиною забирали ОСОБА_3 до себе, у них він вів себе добре, бо боявся його. Але як тільки вертався до матері, скандали повторювались.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що її брат ОСОБА_3 веде себе по відношенню до матері агресивно, скандалить, б"є її, кидався навіть на неї битися. Їй доводилось забирати матір до себе. Працювати він не хоче, випиває, вважає, що всі йому винні. Вони його влаштовували на роботу, але довго він не затримується на одному місці. Вони йому винаймали квартиру, однак він вважає, якщо він зареєстрований у матері в квартирі то повинен там жити. Доводилось викликати міліцію, вони з ним проводили профілактичні бесіди, але це ніяких результатів не давало.
Свідок ОСОБА_6пояснила , що вона сестра ОСОБА_1 Відповідач непомірно вживає алкоголь, додому приходить пізно і вчиняє сварки. Він б"є меблі, посуд, кидає на матір все що під руку попаде, б"є її, вимагає гроші, принижує її , заставляє ідти праювати. Кожного разу вона прибігає до них, щоб захистити сестру, забирає її до себе ночувать. Сестра інвалід другої групи, вона не може себе захистити, боїться його . Іноді вони телефонують ОСОБА_4, щоб допоміг, іноді доводилось визивати міліцію. На постійні сварки і крики які відбуваються до пізньої ночі скаржаться сусіди .
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що її квартира з квартирою ОСОБА_1 має мпільну стіну. ОСОБА_3 часто приходить п"яний , чути крик, грюкіт вчиняє сварки, які відбуваються з пізньої ночі і до ранку. Син ОСОБА_1 кричить на неї, ображає, часто прибігає її сестра, щоб заспокоїть його, викликають міліцію.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає на першому поверсі будинку АДРЕСА_1. Вона сама викликала міліцію, бо крик і шум стояв на весь будинок, а у неї онук. ОСОБА_3 вибивав двері, постійно приходив п"яний, бив матір. Міліція декілька разі була, але він нікого не слухає. Сусідам, така його поведінка заважає.
З відповідей Нікопольського МВ ( з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ УМВС України в Дніпропетровській області на скарги ОСОБА_1, ОСОБА_4 видно, що з ОСОБА_3 неодноразово проводились профілактичні бесіди про недопущення антигромадської поведінки( а.с.17-26).
Оцінивши всі докази, суд вважає, що ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивача проживання з ним в одній квартирі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.10,11,60,88, 212,214,215,218 224-226 ЦПК України , суд
виселити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. А. Бабаніна