Справа № 127/9315/15-ц
Провадження 2/127/3402/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в квітні 2015 року звернувся в суд з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в 1975 році він одружився із ОСОБА_2 і став проживати спільно з нею в двокімнатній квартирі під № 11 за адресою: м. Вінниця, вул. Червоноармійська,9. В цьому ж році зареєстрований за вищезазначеною адресою, від шлюбу народився син. Через деякий час жителів будинку стали відселяти відповідно до директиви командуючого ВВС МОУ від 1976 року про відселення мешканців з наданням іншого житла. В 1989 році позивач з дружиною розірвали шлюб. Відповідно до рішення суду квартиру було поділено між подружжям навпіл, а Вінницьким КЕВ були надані окремі особові рахунки. Після цього, дружина з сином переїхали проживати в інше житло, так як їм було надано окрему двохкімнатну квартиру. Позивач продовжував проживати в квартирі один. 23.09.1997р. ОСОБА_1 одружився на ОСОБА_3, яка стала проживати разом із позивачем в квартирі АДРЕСА_1. В дану квартиру ОСОБА_3 із сином були зареєстровані згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.04.1998р. За весь період проживання позивач систематично сплачував за комунальні послуги. В 2005 році Вінницький КЕВ відключив від квартири усі комунікаційні системи. Позивач зробив переобладнання квартири, здійснив автономне опалення. Квартира є міжвідомчою, позивач на законних підставах проживав в ній разом із сімєю 38 років. Рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року та Апеляцінйого суду Вінницької області від 20 березня 2015 року в задоволенні позову КЕС м. Вінниці про виселення ОСОБА_1 відмовлено.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 11, що по вул. Червоноармійській, 9 в м. Вінниці за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник відповідача просив закрити провадження в справі з тих підстав, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2014 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 3 березня 2014 року, в задоволенні аналогічного позову відмовлено.

Позивач та його представник заперечили проти задоволення клопотання з тих підстав, що виникли нові обставини в звязку з судовими рішеннями, якими в задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 2-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України про усунення перешкод в користуванні адміністративним приміщенням та зняття з державної реєстрації відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільних справ, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити, з наступних підстав.

Позивач в грудні 2013 року звернувся до суду з позовом до КЕВ м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2014 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 3 березня 2014 року, в задоволенні аналогічного позову відмовлено.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 повторно звернувся з позовом до КЕВ м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Сторонами в даних цивільних справах є позивач ОСОБА_1 та відповідач КЕВ м. Вінниці, предметом позову є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а підставами позову є відкрите безперервне володіння чужим нерухомим майном.

Вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому суд відхиляє заперечення позивача щодо закриття провадження в справі, які ґрунтуються на його поясненнях в нових обставинах щодо наявності рішення суду, яким відмовлено в задоволенні позову про виселення. Так, сторонами не оспорюється, що сторони і предмет позову в обох справах є аналогічним.

Підстава позову частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Підставами обох позовів є відкрите безперервне володіння чужим нерухомим майном.

Суд зазначає, що судові рішення, якими відмовлено в задоволенні позову про виселення, не є новою підставою позову, а нові обставини (як вказує представник позивача на судові рішення) не можуть бути новими підставами для повторного звернення до суду до тих самих сторін про той самий предмет. При цьому позивач вправі звернутись до суду з відповідною заявою у передбаченому законом порядку (в порядку касаційного оскарження, перегляду рішення тощо).

Керуючись ст. ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя