Провадження №2/761/5660/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду у м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

30.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 40002,35 грн. на користь та моральної шкоди в розмірі 7000 грн., завданої їм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 19.09.2014 року з вини відповідача, а також судові витрати на сплату судового збору в розмірі 500 грн. та витрат на проведення дослідження розміру завданої шкоди автомобілю в розмірі 600 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовували тим, що в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено автомобіль, що на час ДТП належав їй на праві власності, яким в момент ДТП управляв відповідач ОСОБА_2 Вина останнього підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2014 року. Добровільно відповідач не відшкодував завдану шкоду, а тому позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Крім того, стороною позивачки в порядку ст. 31 ЦПК України було збільшено розмір позовних вимоги, позивачка просила суд стягнути на її користь з майнову шкоду в розмірі 40002,35 грн., пеню в розмірі 1065,27 грн., інфляційні витрати в розмірі 19886,82 грн., моральної шкоди в розмірі 7000 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 600 грн., та судові витрати.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника чи письмових заперечень до суду не направив, про день та час слухання справи повідомлявся.

Враховуючи, що позивачка не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_2 19.09.2014 року на проспекті Перемоги, в м.Києві, керуючи автомобілем «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував безпечної швидкості руху дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Жіді», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказані факти встановлені постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2014 року в адміністративній справі №761/28514/14-п, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв'язку з порушенням ним ПДР, що призвело до пошкодження автомобіля, яким він керував та який належав позивачці.

Згідно п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже факт вини ОСОБА_2 в ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль позивачки, доказуванню не підлягає, оскільки він встановлений в справі про адміністративне правопорушення.

Транспортний засіб «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Оскільки, на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 керував автомобілем позивачки, який було пошкоджено, таким чином відповідач повинен відшкодувати позивачці завдану в результаті пошкодження її автомобіля матеріальну шкоду.

Відповідно до Звіту №24/15 з оцінки матеріального збитку транспортного засобу від 16.02.2015 року, яка була проведена суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 на замовлення позивачки ОСОБА_1, розмір матеріального збитку завданого позивачці, у зв'язку з пошкодження її автомобіля «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1, становить 40002,35 грн. Також позивачка сплатила 600 грн. за складання даного Звіту.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди заявлену нею суму в розмірі 40002,35 грн., яка визначена відповідно до Звіту №24/15 з оцінки матеріального збитку транспортного засобу, та вартість цього звіту з оцінки матеріального збитку транспортпортного засобу в розмірі 600 грн.

Крім того, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд вважає, що позивачці, чий автомобіль було пошкоджено під час ДТП, що сталася з вини відповідача, було завдано моральної шкоди. З урахуванням обставин ДТП, ухилення відповідача від мирного врегулювання даного спору, суд вважає, що позивачці було завдано моральну шкоду в розмірі 2000 грн., яка підлягає стягненню на її користь з відповідача

Щодо заявлених вимог позивачки про стягнення з відповідача пені та інфляційних витрат передбачених ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами не було договірних грошових зобов'язань, а відшкодування завданої шкоди не є грошовим зобов'язанням, тому положення ст. 625 ЦК України до даних правовідносин не застосовуються, у зв'язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Отже, з урахуванням викладеного оскільки автомобіль позивачки було пошкоджено в ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2, в добровільному порядку відповідач кошти позивачці на відновлення автомобіля не сплатив, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивачки 42602,35 грн., з яких 40002,35 грн. - на відшкодування матеріальної шкоди, 600 грн. - вартість оцінки матеріального збитку транспортного засобу, та 2000 грн. - на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 426,02 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 43028,37 (42602,35 +426,02) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 169, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43028 (сорок три тисячі двадцять вісім) грн. 37 коп., з яких 40002 (сорок тисяч дві) грн. 35 коп. - на відшкодування матеріальної шкоди, 600 (шістсот) грн. - вартість оцінки матеріального збитку транспортного засобу, 2000 (дві тисячі) грн. - на відшкодування моральної шкоди, 426 (чотириста двадцять шість) грн. 02 коп. - судового збору.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: