ЄУН № 337/6368/15-ц
Провадження 2/337/2585/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

У заяві вказала, що 20.06.2009 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитимуть їх інтересам. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у вересні 2013 року, у теперішній час вони сумісно не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом згодний, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, про що надав письмову заяву, просить розглянути позов у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню у звязку з наступним.

Позивачка ОСОБА_1 з 20.06.2009 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу 1-ЖС № 069453 (а.с. 5).

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 149735 (а.с.6).

У звязку з тим, що, подружжя шлюбні відносини припинили, сторони не ведуть сумісного господарства, разом не проживають з вересня 2013 року, позивачка не бажає зберегти шлюб та сімю. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за можливе позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задовольнити, шлюб розірвати, що не протиречить ст.110, 112 СК України.

Подружжя має неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивачка просила суд стягнути аліменти у частці від доходу відповідача.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Даних про матеріальний стан сторін, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначені судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час доказів про домовленість щодо виконання обов'язку утримувати дитину між сторонами суду не надано.

Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі № 6-35893св12).

Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №3 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що батько дитини не надає матеріальної допомоги, проти позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує, а тому суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів що він звільняється від сплати судового збору, а тому з нього на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. за розгляд справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 183 СК України; ст.ст. 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 червня 2009 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 222.

Залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м.Запоріжжі (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2015 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик