Справа № 466/200/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/5704/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «СК Граве Україна» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 20 927 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 243 грн. 60 коп. судового збору та 1 000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 22 170 грн. 75 коп. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння йому шкоди саме в розмірі, визначеному Висновком № 51/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 вересня 2014 року згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 75 269, 63 грн. та вартість матеріального збитку, завданого позивачеві в розмірі 45 927, 15 грн., також не надано документального підтвердження понесення будь-яких витрат на ремонт пошкодженого автомобіля для встановлення реального розміру заподіяної шкоди.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою та повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 106,111-114), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що 10.08.2014 року о 11.25 год. на вул. Зеленій, 29 в м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки Audi Allroad, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 В результаті даної ДТП автомобіль ОСОБА_3 зазнав технічних пошкоджень. Також встановлено, що після ДТП, сторони по справі, у відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) (а.с. 4).

Як вбачається із п. 14 копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 10.08.2014р., ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України за фактом ДТП, яка мала місце 10.08.2014 року о 11 год. 25 хв. у м. Львові на вул. Зеленій, 29. (а.с. 46)

Згідно Полісу № АІ /0469751 від 30.07.2014р. автомобіль ОСОБА_2. Audi Allroad номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ СК «Граве Україна» (а.с. 5)

Також судом встановлено, що після ДТП, у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 звернувся із заявою про відшкодування шкоди заподіяної його майну до ПрАТ «СК «Граве Україна».

Згідно платіжного доручення № 49216 від 29 вересня 2014р. ПрАТ СК «Граве Україна» проведено виплату страхового відшкодування, з врахуванням вимог ч. 3 ст. 33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Розпорядження Держфінпослуг від 17.11.2011 № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», в максимально встановленому розмірі, а саме в розмірі 25 000 грн. (а.с. 43)

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №51/14 по замовленню ПрАТ «Граве-Україна» складеного 10 вересня 2014 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, становить 75 269,63 грн., а вартість матеріального збитку завданого позивачу становила 45 927,15 грн. (а.с 7-16)

Районним судом встановлено, що для ремонту транспортного засобу позивача було використано вживані вузли, деталі, комплектуючі частини.

Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 45 927, 15 грн., при цьому врахувавши те, що ПрАТ «СК «Граве Україна» проведено виплату страхового відшкодування в розмірі лише 25 000 грн., а тому з відповідача вирішив стягнути завдані ним матеріальні збитки в розмірі 20 927, 15 грн.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі № 6-49цс14, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння йому шкоди саме в розмірі визначеному Висновком № 51/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 вересня 2014 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та доказів щодо іншого розміру відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська