АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/1134/15-ц Головуючий в І інстанції Іванищук А.А.
Провадження №22-ц/791/1633/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року червня місяця 03 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Кузнєцової О.А.,
Іванової І.П.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом, в подальшому - у квітні 2015 року уточнивши його та просила стягнути з відповідача на її користь 23 291,28 грн., з яких: пеня - 3% від простроченої суми у розмірі 13 291,28 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування посилалася на те, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений 02.04.2013 року договір банківського рахунку фізичної особи, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок у гривнях, випускає платіжну картку та здійснює банківське обслуговування клієнта у відповідності до вимог законодавства України та цього договору.

Станом на лютий 2015 року на відкритому рахунку вона мала грошові кошти у сумі 3 426,90 грн.

Крім того 13.05.2013 року між нею та цим же банком було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебітної платіжної картки, за яким банк відкриває поточний рахунок з використанням платіжної картки в гривнях, випускає та/або надає в користування платіжну картку, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифному пакеті Пенсійний, що міститься в додатку №1 до цього договору та згідно з умовами цього договору.

Станом на лютий 2015 року на рахунку вона мала 10 893,01 грн.

Зняти або здійснити розрахунки за вказаними договорами вона не могла т.я банкомати банку не працюють, а подана нею до банку заява про видачу грошових коштів залишена без задоволення.

Оскільки банк порушив умови договорів, посилаючись на ч.5 ст.10, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка просила стягнути на її користь з банку пеню у розмірі 3% від простроченої суми за кожен день у сумі 13 291,28 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.05.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

Представник банку в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що згідно зі ст.305 ЦПК України є підставою для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 02 квітня 2013 року між ОСОБА_5 і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір банківського рахунку фізичної особи, відповідно до якого банк на підставі вимог чинного законодавства України, наданих клієнтом документів та тарифів банку відкриває клієнту поточний рахунок у гривнях, випускає/надає платіжну картку за ініціативою клієнта, здійснює банківське обслуговування клієнта у відповідності до вимог законодавства України та цього договору, та нараховує відсотки на залишок коштів на рахунку на умовах, викладених у тарифному пакеті Тарифний пакет «Ощадна картка №1», що міститься в додатку №1 до цього договору та згідно з умовами цього договору і правил.

Пункт 2.3 договору визначає, що накладення арешту на рахунок або припинення операцій за ним, що обмежує право клієнта на розпорядження коштами можливе тільки у випадках, встановлених чинним законодавством України.

Між тими ж сторонами 13 травня 2013 року було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної картки, за умовами якого банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених у тарифному пакеті Пенсійний, що міститься і додатку №1 до цього договору та згідно з умовами цього договору і правил.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що клієнт використовує картку як засіб для проведення безготівкових розрахунків за товари/послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, для перерахування коштів з рахунку на інші свої рахунки або рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових коштів через банкомати та каси банків та для інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України.

Звертаючись до суду з позовом позивачка зазначала про те, що з кінця 2014 року банкомати відповідача не працюють, отримати готівку з каси відділень відповідача та банкоматів інших банків також неможливо, а проводити безготівкову оплату товарів і послуг на підприємствах торгівлі та сервісу вдавалося рідко, а з 27.01.2015 року взагалі неможливо.

Залишок коштів на обох рахунках станом на лютий 2015 року складав 14 319,91 грн., однак позивачка подала заяву про залишення вказаної позовної вимоги без розгляду, про що суд першої інстанції постановив ухвалу 06.05.2015 року.

Щодо рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення пені та моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно відмовив позивачці у задоволенні цих вимог, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення пені представник банку у письмових поясненнях зазначив про те, що відносно ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року.

Частиною 2 ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України».

Перевіреною на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацією підтверджено, що дійсно згідно з постановою Правління Національного Банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів/обов'язкових платежів, а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

За встановленого колегія суддів вважає, що підстав для задоволення вказаних вимог ОСОБА_5 немає, тому доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди за неналежне виконання банком умов договорів, то відповідно до приписів ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом і, зокрема, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Оскільки за умовами укладених договорів не передбачено відшкодування моральної шкоди, то підстав для задоволення і цих вимог ОСОБА_5 немає.

Що стосується посилання позивачки на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», то на думку колегії зазначеною нормою закону не передбачені підстави для такої відповідальності банку за неналежне виконання своїх зобов'язань.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук