Справа № 366/1317/15-ц
Провадження №2/366/281/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О. П., при секретарі судового засідання Форощі І. С., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в смт.Іванків Київської області без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оливської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, її рідною тіткою була ОСОБА_2,1933 р.н., постійна жителька с. Захарівка Іванківського району. На праві особистої приватної власності ОСОБА_2 мала домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1, інвентаризаційною вартістю 52 906 грн., та одну земельну ділянку, яка знаходиться біля спадкового домоволодіння та призначена для його обслуговування. З рідних і близьких, окрім позивач, у ОСОБА_2, в останній період її життя, вже не було. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 уклала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла одноособово ОСОБА_1 Вищевказаний будинок ОСОБА_2 отримала від своєї матері 29.11.1995 року, але належних правовстановлюючих документів на нього вона не мала, хоча по даним Оливської сільської ради він весь час рахується як особисте власне майно ОСОБА_2 Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті все спадкове майно успадкувала позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановленому порядку у 7-у Київську Державну Нотаріальну контору. Частину спадщини - земельну ділянку - позивач прийняла у встановленому порядку. Оскільки вона не може встановити своє право власності на спадкове домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього у ОСОБА_2,тому і змушена звертатись до суду.

Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її тітки ОСОБА_2, 1933 р.н., а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1.

У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно.

Позивач подала до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

Сільська рада також направила до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглядати справу без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 який виданий Відділом Реєстрації смерті у м. Києві.

Відповідно до заповіту все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Білан Є. Г. 16.10.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 4069.

Позивач звернулася до 7-ї Державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса від 14 травня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1940 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд - в період з 1960 по 1965 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг.

З наданої довідки із погосподарської книги №6 за 2011 - 2015 роки, яка надана Оливської сільською радою Іванківського району 03.04.2015 року № 91 вбачається, що за ОСОБА_2, покійною тіткою ОСОБА_1, числився житловий будинок в АДРЕСА_1

У зв'язку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що будинок з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належав на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_2

У зв'язку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належало на спадкодавцю ОСОБА_2 за позивачем ОСОБА_1

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1233-1236, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, статтями 5, 6, 8, 57, 60, 64, 88, 213- 215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оливської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право особистої приватної власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 інвентаризаційною вартістю 52 906 гривень, в порядку спадкування за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О. П. Гончарук