У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_5 уклали договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1.

27 листопада 2010 року у м. Львові на вул. Патона сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Chevrolet AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та застрахованого автомобіля, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль страхувальника і відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 15 грудня 2010 року вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 61 783 грн 44 коп.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2011 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КпАП України.

27 грудня 2010 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» складено розрахунок страхового відшкодування, яке складає 60 960 грн 05 коп, а 5 січня 2011 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхувальнику вказану грошову суму.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в АТ «СТ «Гарантія» відповідно до полісу від 17 квітня 2010 року, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 25 500 грн, франшиза - 510 грн. АТ «СТ «Гарантія» 5 липня 2011 року сплатило ПрАТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 24 990 грн.

Ураховуючи викладене, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» просило стягнути з відповідача на його користь витрати на виплату страхового відшкодування в розмірі 35 970 грн 05 коп.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 7 730 грн 74 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 35 970 грн 05 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування потерпілій в ДТП особі, у межах фактичних витрат (недостатність коштів, отриманих від страховика відповідача) перейшло право вимоги до відповідача, винного у ДТП.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта