ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08.06.15 року Лисичанський міський суд Луганської області
в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.,
при секретарі Дьоміновій О.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
позивач звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_2, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в якому просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з серпня 2013 року дружина позивача ОСОБА_2, разом зі своєю донькою від першого шлюбу - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зібрала свої речі та виїхала з належного позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1. Відповідачка із донькою почала мешкати в іншому місті, адреса позивачу не відома. В спірному будинку мешкає позивач із спільним із відповідачкою сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. До даного часу відповідач, та її донька у належному позивачу на праві власності будинку не з'являлися. Позивач вважає, що відповідач і її донька втратили право користування належним йому на праві власності будинком, оскільки відсутні понад строк протягом якого за ними зберігалося право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 з'явився, надав суду наступні пояснення: відповідачка продала в 2013 році йому частину будинку АДРЕСА_1 зібрала свої речі і уїхала разом із своєю донькою від першого шлюбу ОСОБА_5. З того часу з відповідачкою не спілкувався, шлюб розірвано. Спільний із відповідачкою син ОСОБА_4 залишився проживати з ним у будинку АДРЕСА_2, син знаходиться на його утриманні, відповідачка аліменти на утримання сина не сплачує. Просив суд задовольнити позов, оскільки у зв'язку із збільшенням вартості комунальних послуг, які відповідач не сплачує, збільшились його видатки, а також стягнути з відповідачки судові витрати. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №86 (5460) від 16.05.2015р., про причини неявки суду не повідомили. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що у будинку АДРЕСА_1 проживала сім'я ОСОБА_1, але з 2013 року ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 в будинку не проживають. В будинку живе лише позивач разом із сином.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що є сусідкою позивача вже близько 5 (п'яти) років і їй відомо, що сім'я ОСОБА_1 проживала разом в АДРЕСА_1, але з 2013 року ані дружина позивача, ані її донька за вказаною адресою не мешкають.
Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних долях, що посвідчується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.09.2001р. на нотаріальному бланку серії АЕВ №383597 за р. №2400, який посвідчено приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Дергільовою Н.М. (а.с.4). Відповідно до договору купівлі-продажу чистини житлового будинку від 25.10.2013р. ОСОБА_2 продала свою частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.3). З довідки паспортної служби (а.с.14) вбачається, що по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 - син, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Із довідки голови вуличного комітету вбачається, що ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, проживає за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_10, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 із її донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають з серпня 2013 року і до сьогоднішнього дня не з'являлись за цією адресою ( а.с.15). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18.01.2013р. (а.с.6), на виконанні в відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції з 14.05.2013р.перебуває виконавчий лист від 15.04.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.03.2013р. і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Згідно із ч. 2. ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно із ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки ОСОБА_3 разом із своєю матір'ю ОСОБА_2 виїхали з будинку АДРЕСА_1, отже ОСОБА_3 обрала своїм місцем проживання - місце проживання своєї матері і повинна мешкати разом із нею. Крім того, оскільки відповідачі не проживають в цьому будинку без поважних причин більше шести місяців, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, наданих в судовому засіданні пояснень, встановлених судом обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог, що підтверджуються наданими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_11 до ОСОБА_2, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко