Справа № 308/6470/15-ц
УХВАЛА

08.06.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши заінтересованою особою - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

У заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що особа ОСОБА_2, яка померла 08.02.2015 року є однією і тією ж особою, прізвище та імя якої зазначено у свідоцтві про смерть серії І-ФМ № 185797 від 24.02.2015 року.

Суд, вивчивши дану заяву, вважає, що вона судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судами не встановлюється тотожність особи.

Однак, заявник ОСОБА_1 всупереч положенням п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 просить суд встановити тотожність між особою, яка померла та особою, прізвище та імя якої зазначено у свідоцтві про смерть.

Однак, при розгляді даної категорії справ суд встановлює саме належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Дані питання вирішуються органом, який видає документ. Це стосується відповідно і свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 185797 від 24.02.2015 року, про яке ідеться у заяві ОСОБА_2 та яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стан у по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За таких обставин у контексті приписів п. 1 ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 256 ЦПК України вважаю за необхідне відмовити заявнику у відкритті окремого провадження в даній справі, оскільки подана заява не підлягає судовому розгляду в судах в окремому провадженні.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, 235, 256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі разом із заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3