Провадження № 22-ц/779/900/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретарів Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 пред»явила позов до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона являється основним квартиронаймачем зазначеної квартири. Відповідач ОСОБА_3 - опікун неповнолітньої ОСОБА_4, на яку покладено обов»язок зберегти за неповнолітньою право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 до досягнення нею повноліття - зареєстрована в даній квартирі, однак тривалий час, понад 6 місяців не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, а також за вказаною адресою відсутні її особисті речі.

Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач не приймає участі в утриманні квартири та фактично нею не цікавиться, позивач просила визнати ОСОБА_3 такою що втратила право на користування житлом в даній квартирі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування житлом.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування фактичних обставин справи.

Апелянт посилається на порушення норм ЖК України щодо прав та обов»язків членів сім»ї наймача щодо оплати за комунальні послуги та користування житлом, збереження жилого приміщення за відсутнім громадянином.

Судом допущено ряд порушень норм процесуального права щодо розгляду справи в розумні строки.

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи, яке відбувалося 05.03.2015 року у зв»язку з неможливістю позивача особисто з поважних причин прибути в судове засідання.

Апелянт зазначає також, що в ході судового засідання судом не проводилось дослідження письмових доказів, поданих позивачем при подачі позовної заяви, необґрунтовано відхилено ряд клопотань щодо долучення письмових доказів, допиту свідків, однак ухвали з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Апелянт вважає, що головуючий в справі віднісся до розгляду справи упереджено, відмовив представнику позивача у праві надавати докази та заперечення, не звернув увагу на неповне з»ясування обставин справи.

Посилаючись на зазначені обставини апелянт просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не представила суду доказів втрати ОСОБА_3 права на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1, яка зареєстрована та проживає в даній квартирі у зв»язку із здійсненням нею опіки над ОСОБА_4.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.05.2010 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв»язку зі смертю матері (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 124.04.2010 року) та батька (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 29.08.2006 року) надано статус дитини-сироти.

Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та призначено опікуном ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Закріплено за малолітньою житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов»язано опікуна ОСОБА_3 зберегти за підопічною право користування даним житлом до досягнення нею повноліття (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.12.2013 року № 684 Договір найму житлового приміщення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 переоформлено на ОСОБА_2 ( у зв»язку зі смертю основного квартиронаймача її матері). Склад сім»ї - 3 особи: вона, племінники - ОСОБА_6, ОСОБА_4.

Зобов»язано опікуна ОСОБА_7 зберегти за неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право на користування житлом в даній квартирі. (а.с.12).

Згідно довідки КП «Єдиний розрахунковий центр» №02-02/3669 від 21.05.2014 року - в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - основний квартиронаймач, її син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, племінники: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, 1955 року народження (а.с. 18).

09 вересня 2014 року ОСОБА_2 пред»явила позов до ОСОБА_3 про визнання її такою що втратила право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 з тих підстав, що остання більше шести місяців без поважних причин не проживає в даній квартирі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 Кодексу, провадиться в судовому порядку.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач ОСОБА_2 не представила суду належних доказів того, що ОСОБА_3 більше шести місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі та не приймає участі в її утриманні.

Натомість із представлених відповідачем ОСОБА_3 доказів встановлено, що нею в зазначеній квартирі встановлено пластикові вікна та москітні сітки, проведено стаціонарний телефон, кабельне телебачення та мережу інтернет, що підтверджується договорами про надання послуг, вказані обставини не заперечується позивачем ОСОБА_2

Крім того, згідно рапорту-характеристики дільничного інспектора Івано-Франківського МВ УМВС вбачається, що ОСОБА_3 із 2010 року проживає в АДРЕСА_1 разом з онуками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, за час проживання за вказаною адресою зауважень зі сторони мешканців даного будинку не поступало. В розмові з сусідами з»ясовано, що ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони. (а.с.62).

Згідно висновку за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_3 від 08.08.2014 року встановлено, що 01.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася до чергової частини Івано-Франківського МВ УМВС з приводу того, що ОСОБА_2 систематично вчиняє словесні конфлікти, погрожує їй фізичною розправою, виганяє із квартири. (а.с.59).

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду в якості свідка ОСОБА_9 (чоловік позивача) пояснив, що ОСОБА_3 не приймає участі в утриманні квартири, разом з тим, ствердив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно виникають конфлікти та що відповідач періодично приходить на квартиру, так восени 2014 року забирала деякі свої особисті речі.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не представила суду доказів того, що відповідач ОСОБА_3 більше шести місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі, натомість встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує конфлікт щодо користування останньою даною квартирою.

Посилання апелянта на те, що вона утримує квартиру та здійснює оплату за надані послуги, виходячи із числа зареєстрованих в квартирі осіб, в тому числі і за відповідача ОСОБА_3, не заслуговують на увагу, оскільки не є доказом того, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі. І крім того, позивач не позбавлена права у встановленому законом порядку пред»явити позов про стягнення таких коштів з ОСОБА_3

Посилання апелянта про порушення судом строків розгляду справи, необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи - не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В.Пнівчук

Судді: О.Ю.Беркій

В.М.Соколовський