АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Барановської Л.В., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою прокуратури Дарницького району міста Києва в інтересах ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, за апеляційною скаргою прокуратури Дарницького району міста Києва на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року прокуратура Дарницького району міста Києва звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю з 25 серпня 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року вказану заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі прокуратура Дарницького району міста Києва, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник прокуратури Дарницького району міста Києва Такташов О.Я. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Залишаючи заяву прокуратури Дарницького району міста Києва без руху, суд першої інстанції виходив з того, що її зміст не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: відсутнє обґрунтування щодо не визначення адреси проживання осіб однією сім'єю, а також відповідне посилання на докази щодо такої адреси, в тому числі щодо місця реєстрації вказаних осіб та місця їх фактичного проживання за весь спірний період; відсутнє обґрунтування щодо кола інших спадкоємців ( як заінтересованих осіб) після смерті ОСОБА_3; прокуратурою району не обґрунтовано та не надано доказів, що похилий вік (друга група інвалідності) ОСОБА_1 тягнуть неспроможність останньої реалізувати свої відповідні процесуальні повноваження.

На усунення вказаних недоліків прокуратурою Дарницького району міста Києва 20.04.2015 р. подано заяву в новій редакції (а.с. 45-67).

Вирішуючи питання про визнання вказаної заяви неподаною та її повернення, суд першої інстанції виходив із того, що прокурором не обґрунтовано та не надано доказів, що похилий вік (друга група інвалідності, яка навіть звільняє від сплати судового збору) ОСОБА_1 тягнуть неспроможність останньої реалізувати свої відповідні процесуальні повноваження, при цьому, з наданої до суду копії заяви ОСОБА_1 від 23.01.2015 р. вбачається, що остання має можливість самостійно оформлювати власні письмові звернення.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Відповідно до вимог ст.121 Конституції України представництво інтересів громадянина або держави в суді покладено на органи прокуратури України.

Частиною 2 статті 45 ЦПК України передбачено,що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою в справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» громадяни похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більше як півтора року.

На підтвердження неможливості ОСОБА_1 самостійно здійснювати представництво своїх інтересів, прокуратурою Дарницького району міста Києва до своєї заяви було надано звернення останньої від 26.01.2015 р. , в якому вона зазначає, що через фізичний стан та вади зору не може самостійно представляти свої інтереси та реалізувати процесуальні повноваження. До вказаного звернення було надано копію паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якого вбачається, що вказана особа є похилого віку, а також копію пенсійного посвідчення НОМЕР_1 та копію довідки до акта огляду МСЕК, відповідно до якої ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по зору з 01.06.07 р.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги вказані законодавчі акти та надані документи та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність доказів на підтвердження неможливості громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів в суді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу прокуратури Дарницького району міста Києва задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/8352/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.

Доповідач в суді апеляційної інстанції: КирилюкГ.М.