АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1321/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівСіренка Ю. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту , -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Придніпровський відділ ДВС Черкаського МУЮ , про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 30 вересня 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором позики в сумі 23 738 грн. 67 коп. та судові витрати. 29 жовтня 2014 року державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ Ключник К.С. був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та вилучено наступне майно:

1. Колонки чорного кольору 2 шт. марки Microlab M-880 та саббуфер серійний номер NOEBA 146569;

2. Wi-Fi розтер білого кольору марки Tenda серійний номер E188A66;

3. Монітор марки LG чорного кольору серійний номер 151 EUHRVN;

4. Клавіатура без провідна чорного кольору марки Logitech MK 260 серійний номер 920-003011;

5. Мишка марки Logitech серійний номер 2010DJ1597;

6. Системний блок чорного кольору марки Delux DLS-MU408 450W;

7. Сетевий фільтр живлення Sven сірого кольору на 7 входів.

Позивач вважає накладення арешту на вказане майно незаконним, оскільки воно належить останній на праві особистої власності, про що ОСОБА_6 має товарний чек № 12398 від 18 вересня 2012 року.

Тому , посилаючись на вищезазначене, просила суд виключити з акту опису та звільнити з-під арешту перераховане майно.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Виключено з акту опису й арешту майна від 29 жовтня 2014 року наступне майно:

1. Колонки чорного кольору 2 шт. марки Microlab M-880 та саббуфер серійний номер NOEBA 146569;

2. Wi-Fi розтер білого кольору марки Tenda серійний номер E188A66;

3. Монітор марки LG чорного кольору серійний номер 151 EUHRVN;

4. Клавіатура без провідна чорного кольору марки Logitech MK 260 серійний номер 920-003011;

5. Мишка марки Logitech серійний номер 2010DJ1597;

6. Системний блок чорного кольору марки Delux DLS-MU408 450W;

7. Сетевий фільтр живлення Sven сірого кольору на 7 входів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилалась на те, що судом в не повній мірі з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначала, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не наділений права накладення або зняття арешту з майна та не в змозі впливати своїми діями або припиненням своїх дій на поновлення порушеного права позивача. Дану функцію виконує Другий відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, яким був накладений арешт.

Тому ОСОБА_6, звертаючись з позовною заявою до суду, не правильно визначила належного відповідача по даній цивільній справі.

Крім того, апелянт вважає, що позивач на підтвердження своїх вимог не надала суду достовірних доказів, підтверджуючих належність спірного майна саме їй.

Посилаючись на вищезазначене, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просила скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати.

Заслухавши учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України, у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13, яка відповідно до ч.2 ст. 214, ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, дійшов до висновку, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Районним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ перебуває виконавчий лист по справі № 711/6806/2013, провадження № 2/711/2358/13 від 30 вересня 2013 року, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 жовтня 2007 року в сумі 23 738 грн. 76 коп. /а.с.5/.

Державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ - Ключник К.С., виконано покладені на нього ст. 11 Законом України «Про виконавче провадження» обов'язки, описано і накладено арешт на майно, що належить боржнику та відображено в 22 позиціях акту опису й арешту майна від 29 жовтня 2014 року /а.с.6-10/.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», роз'ясненням, що зазначені у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 р. (із змінами і доповненнями), п. 16 абз. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судом скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», - вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК України, ст. 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Тому, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню за яким було накладено арешт на спірне майно є стягувачем, то, відповідно, ПАТ КБ «ПриватБанк» є належним відповідачем по даному спору, та , відповідно, стороною на права якої впливає рішення у даній справі.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Досліджуючи надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов до висновку про належність позивачу по справі ОСОБА_6 наступного майна:

1. Колонки чорного кольору 2 шт. марки Microlab M-880 та саббуфер серійний номер NOEBA 146569;

2. Wi-Fi розтер білого кольору марки Tenda серійний номер E188A66;

3. Монітор марки LG чорного кольору серійний номер 151 EUHRVN;

4. Клавіатура без провідна чорного кольору марки Logitech MK 260 серійний номер 920-003011;

5. Мишка марки Logitech серійний номер 2010DJ1597;

6. Системний блок чорного кольору марки Delux DLS-MU408 450W;

7. Мережений («Селевий») фільтр живлення Sven сірого кольору на 7 входів.

При цьому, обґрунтовуючи ці висновки, суд першої інстанції послався на пояснення ФОП ОСОБА_10 та дані, що містяться в товарному чеку № 12398 від 18 вересня 2012 року /а.с.11-12/, вказавши, що він був виписаний на ім'я позивача ОСОБА_6, як покупця товару.

Але такі висновки суду є помилковими та суперечать дійсним обставинам справи.

Згідно ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

З наданого суду товарного чеку /а.с.11-12/ вбачається, що позивач ОСОБА_6 у даному товарному чеку зазначена лише як «одержувач», а покупцем товару, який є предметом позову, - є не позивач ОСОБА_6, а її син - відповідач по справі та боржник по виконавчому провадженню - ОСОБА_7

Оскільки саме він вчинив підпис в графі «Покупець» при придбанні даного товару, посвідчивши тим самим, що він отримав товар як покупець і претензій до якості, зовнішнього вигляду, комплектації не має.

Що було визнано сторонами і відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України ця обставина не потребує доказування.

А відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст.218 ЦК України передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтватися на свідченнях свідків.

Тому, за таких обставин, суд першої інстанції помилково на підтвердження встановлення особи покупця та власника спірного майна, прийняв як доказ показання свідка ОСОБА_10, які суперечили письмовому доказу - зазначеному вище товарному чеку.

Крім того суд безпідставно не врахував пояснень державного виконавця Ключник К.С., яка безпосередньо здійснювала виконавчі дії з опису і арешту спірного майна, з яких вбачається, що спірна комп'ютерна техніка в момент вчинення виконавчої дії перебувала не в кімнаті, якою користується позивач.

Як не врахував суд і тієї обставини, що безпосередньо при опису майна державним виконавцем боржник ОСОБА_7 не заперечував належність описаної техніки саме йому та не вчинив у акті опису жодних застережних претензій щодо дій державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд першої інстанції, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невірно оцінив надані сторонами доказами та помилково вважав доведеною належність позивачу спірного майна, що було описане державним виконавцем, чим допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, - рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту. У зв'язку з недоведеністю вимог позивача про належність їй описаного і арештованого державним виконавцем майна на виконання судового рішення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» .

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому , враховуючи, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, та, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог - з ОСОБА_6 належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 121 грн. 80 коп., сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору /а.с.64/.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 121 грн. 80 коп., сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :