Єдиний унікальний номер 240/1221/13-ц Номер провадження 22-ц/775/995/2015
Головуючи й в 1 інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Новікова Г. В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2,

суддів: Біляєвої О.М., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря: Гарварт Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року у справі за заявою прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року прокурор Олександрівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що прокуратурою Олександрівського району Донецької області проведено перевірку виконання органами місцевого самоврядування вимог Закону, спрямованих на повернення до комунальної власності земель, власники яких померли, а правонаступники відсутні, та встановлено, що ОСОБА_4 сільською радою не вживаються заходи щодо оформлення права власності на не витребувані спадкоємцями земельні частки (паї). Встановлено, що ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) ІІ-ДН 3158700 в розмірі 5,712 гектар вартістю 123245,06грн.

Згідно даних відділу РАЦС Олександрівського РУЮ, ОСОБА_5 помер 08.12.2008 року, актовий запис про смерть №34 від 08.12.2008 року. За результатом проведеної перевірки в Олександрівській державній нотаріальній конторі встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась, у звязку з чим у спадковому реєстрі дані щодо наявності спадкової справи відносно гр. ОСОБА_5 відсутні. Останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_5 є с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області.

Просив суд визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 5,712га, на яку померлому ОСОБА_5 видано державний акт на земельну частку (пай) №ІІ-ДН №158700; визнати за територіальною громадою ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 5,712га, вартістю 1232245,06грн.

В листопаді 2013 року прокурор Олександрійського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки,яка належала ОСОБА_6, посилаючись на те, що прокуратурою Олександрівського району Донецької області проведено перевірку виконання органами місцевого самоврядування вимог Закону, спрямованих на повернення до комунальної власності земель, власники яких померли, а правонаступники відсутні.

Встановлено, що ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на земельну ділянку ІІ ДН №094570, площею 5,778га гектар, вартістю 123245, 06грн. Згідно даних відділу РАЦС Олександрівського РУЮ ОСОБА_6 помер 16.01.2009 року, актовий запис про смерть №04 від 16.09.2009 року. За результатом проведеної перевірки в Олександрівській державній нотаріальній конторі встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не відкривалась, у звязку з чим у спадковому реєстрі дані щодо наявності спадкової справи відносно гр. ОСОБА_6 відсутні. Останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_6 є с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду від 18 листопада 2013 року заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 об»єднані в одне провадження.

Рішенням Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано відумерлою спадщину :

земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району Донецької області, площею 5,712га, що належала померлому 08 грудня 2008 року ОСОБА_5 відповідно до державного акту серія ІІІ-ДН №158700, вартістю 123245, 06грн.;

земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,778га, що належала померлому 16 січня 2009 року ОСОБА_6 відповідно до державного акту серія ІІ-ДН №094570, вартістю 123245,06грн.

Визнано за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області право власності на земельні ділянки, які належали померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 27 травня 2015 року розяснено рішення суду, що земельні ділянки, що належали померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 рішенням Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року передано у комунальну власність ОСОБА_4 сільради Олександрівського району Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.362 ЦПК України не залучив до участі у справі спадкоємців. Зазначила, що про те, що землю померлого батька передали згідно рішення суду Спаськомихайлівській сільській раді дізналася від її працівників 26 жовтня 2015 року.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив питання хто мешкав із померлим на день його смерті. Сільська рада надала прокурору та суду недостовірну інформацію про склад сім`ї померлого батька. Між тим, ОСОБА_3 надала довідку сільської ради № 585/02-29 від 27.10.2015 року, з якої видно, що на день смерті ОСОБА_6 проживав разом з апелянтом за адресою: вул. Шевченка, 117, тому що був хворий. До цього проживав разом зі своєю дружиною та матір`ю апелянтки ОСОБА_7, яка померла у 2002 році. Тобто, вважала,що вона фактично прийняла спадщину після померлого батька, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на протязі трьох років і на день його смерті.

Крім того, судом першої інстанції не досліджено оригінал сертифікату, де і в кого він знаходився, а за основу взята інформація відділу Держземагенства.

Суд першої інстанції не проаналізував надані докази по справі і не дав їм належної оцінки, не перевірив наявність спадкоємців по справі, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, розглянув справу без присутності спадкоємців, вирішуючи питання про їх права та обовязки. Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити прокурору Олександрівського району Донецької області в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, повернувши землю належному власнику.

В судове засідання з»явився прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в суді управління представництва інтересів громадян та держави в суді прокуратури Донецької області за дорученням- Морозов Е.М., ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, про що свідчать заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_6 спадщину в вигляді земельної ділянки, площею 5,778га ніхто не прийняв.

Разом з тим, такий висновок суперечить встановленим обставинам, нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що до прокурора Олександівського району звернувся сільський голова ОСОБА_4 сільської ради з заявою, в якій просив подати в інтересах сільської ради заяву про визнання спадщини відумерлою стосовно земельного паю ОСОБА_6, який знаходиться в користуванні ТОВ «Маяк».

ОСОБА_6 помер 16 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до державного акту ОСОБА_6 на підставі рішення сесії ОСОБА_4 народних депутатів від 26 грудня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,778га в межах згідно з планом. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва .

В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру зазначено,що в реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6.

Частинами 3, 4 ст. 1268 ЦК України передбачено,що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 її батьком є ОСОБА_6. Дані про те, що вона не є спадкоємцем після смерті батька відсутні.

Довідкою, виданою ОСОБА_4 сільською радою 27.10.2015 року підтверджено, що на день смерті ОСОБА_6, який помер 16 січня 2009 року, ОСОБА_3 проживала разом з померлим в селі Спасько-Михайлівка по вул. Шевченка,117, вели спільне господарство, поховання здійснила за свій рахунок.

Таким чином, визнаючи спадщину після смерті ОСОБА_6 відумерлою,суд першої інстанції обмежився даними реєстру про відсутність спадкової справи, не перевірив наявність у спадкодавця спадкоємців і не вирішив питання про їх залучення до участі в справі, і зокрема дочки померлого ОСОБА_6-ОСОБА_3.

За встановлених обставин підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання спадщини в вигляді земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,778га, що належала померлому 16 січня 2009 року ОСОБА_6 відумерлою та визнання за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_6 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В частині визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_5 рішення не оскаржується, тому його законність в цій частині судом апеляційної інстанції не перевірялась.

Керуючись ст.ст.309,316 ЦПК України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року в частині визнання спадщини після смерті ОСОБА_6 відумерлою, та в частині визнання за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_6 скасувати.

В задоволенні заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини в вигляді земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,778га, що належала померлому 16 січня 2009 року ОСОБА_6 відумерлою та визнання за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: