Справа №504/3770/15-ц
№2/504/2095/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р.

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Рідник І.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 Л, Ф., ОСОБА_2, про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди нежилих приміщень,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає в м.Одеса по вул.Костанді, 6-б, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення заборго-ваності в розмірі 193180.50 (сто девяносто три тисячі сто вісімдесят) грн.50 коп., що виникла за договором оренди нежилих приміщень від 01.04.2013 року.

Ухвалою суду від 08.10.2015 року провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду.

Через канцелярію суду представником позивача за довіреністю ОСОБА_2 подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме: квартиру загальною площею 138.0 кв.м., жилою 56.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; забороною будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 138.0 кв.м., жилою 56.1 кв.м., розташованої в АДРЕСА_2, зазначивши в обґрунтування заяви, що у позивача є відомості про початок відчуження відповідачем на-лежного йому рухомого ліквідного майна, що свідчить, на їх думку, намір відповідача уникнути виконання своїх зобовязань перед позивачем. За таких обставин, вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1,ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначено, що видами забезпечення позову, у тому числі, є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти інші дії.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи убачається, що відповідач станом на 21.10.2014 року має борг перед власниками нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м.Одеса, пляж ОСОБА_5, 37, за договором оренди від 01.04.2013 року в сумі, еквівалентної 18000 доларів США від загальної річної суми орендної плати 65000 доларів США, відповідно по 50% від суми заборгованості кожному із Орендодавців. Розмір заборгованості перед позивачем становить суму, еквівалентну 9000 доларів США, що станом на час звернення до суду з позовом складає 193180.50 грн.

Відповідно до абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представником позивача в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову не надано суду жодного доказу тому, що відповідач, для уникнення своїх грошових зобовязань перед позивачем, почав продавати своє рухоме ліквідне майно. Навпаки, із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно вартістю, яка в велику кількість раз перевищує борг за договором оренди нежилих приміщень від 01.04.2013 року, що свідчить про відсутність підстав для розпродажу відповідачем належного йому майна для того, щоб уникнути відповідальності перед позивачем по боргу в сумі 9000 (девять тисяч) доларів США. Судом враховується також обставина того, що із наданих позивачем письмових доказів убачається, що більша частина орендної плати відповідачем сплачена орендодавцям нерухомого майна, та заявлена вимога про арешт квартири відповідача в центрі м.Одеса є неспівмірною з сумою, що стягується позивачем з відповідача.

Отже, з наданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, суддею не встановлено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,152, 153 ЦПК України, суддя

- 2 -

у х в а л и л а:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та забороною будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5днів з дня її проголошення. Особою, за відсутністю якої проголошена ухвала, ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: