Справа № 464/5498/13 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/2020/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді - Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року про відстрочку виконання рішення,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015р. було задоволено заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 23.10. 2014 року, яким задоволено позов Сихівської районної адміністрації та ОСОБА_5 демонтувати самовільно збудовані об'єкти - сарай, прибудову та набудову до квартири АДРЕСА_1 та привести її у відповідність до попереднього стану, що передував надбудові та добудові.

Виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 23.10.2014 р., яким задоволено позов Сихівської районної адміністрації та ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати самовільно збудовані об'єкти - сарай, прибудову та надбудову до квартири АДРЕСА_1 та привести її у відповідність до попереднього стану, що передував надбудові та добудові - відстрочено на шість місяців, тобто, до 16.07.2015 року.

Дану ухвалу оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтованих висновків щодо наявності обставин зазначених у ч.1 ст.373 ЦПК України що утруднюють виконання рішення, а також відсутнє посилання на докази, що підтверджують наявність таких виняткових обставин. Також, зазнчає, що місцевим судом не взято до уваги ту обставину, що відповідальним за належне забезпечення житлових прав малолітніх дітей є їхні батьки. Тому, в даному випадку проживання та реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 малолітніх дітей не може вважатися особливою обставиною, яка утруднює виконання рішення суду про демонтаж об'єктів самочинного будівництва. Таким чином, заявниками не надано належних доказів які б підтверджували ту обставину, що при здійсненні демонтажу буде пошкоджено квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про відстрочення рішення - відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, (а.с 30-34), від представника апелянта надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте без подання доказів поважної неявки в судове засідання, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК) України, розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2014р., апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації ЛМР - задоволено частково, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - задоволено повністю.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2014 року - скасувано та ухвалено нове, яким позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про демонтаж самочинно збудованих об'єктів - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати самочинно збудовані об'єкти до квартири АДРЕСА_1 - добудову до квартири (літ. Б-1), житлову надбудову (літ. Б-1) та сарай (літ. Е).

В задоволенні позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати самочинно збудовані об'єкти до квартири АДРЕСА_1 - відмовлено.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 про демонтаж самочинно збудованих об'єктів та приведення квартири у попередній стан - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати житлову надбудову ( літ. Б-1) та прибудову (літ. Б-1) до квартири АДРЕСА_1 та привести її до технічного стану, що передував проведенню надбудови та прибудови, і відповідає Свідоцтву про право власності НОМЕР_1 від 14.02.2002 року, виданому Відкритим акціонерним товариством "Львівське заводоуправління будівельних матеріалів", та технічному паспорту на квартиру, складеному 23.08.2010 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної Ради "бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", відповідно до яких вказана квартира складається з однієї кімнати площею 18,2 кв.м., кухні 7,2 кв.м., коридорів 7,2 та 5,6 кв.м., а загальна площа квартири становить 38,2 кв.м..

В зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Сихівської районної адміністрації про скасування розпорядження та визнання права власності - відмовлено.

Скасовано рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2014р. та задоволено позов Сихівської районної адміністрації та ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати самовільно збудовані об'єкти - сарай, прибудову та надбудову до квартири АДРЕСА_1 та привести її у відповідність до попереднього стану, що передував надбудові та добудові. Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення, Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради 09.12.2014р у Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скеровано три виконавчі листи про зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, здійснити демонтаж об'єктів самочинного будівництва. 17 грудня 2014р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернулися в суд із заявою про відстрочку виконання вище згаданого рішення суду від 23 жовтня 2014р., посилаючись на те, що висновком експерта №2865 складеного15.11. 2013 року вказується, що демонтувати добудову та надбудову до квартири АДРЕСА_1, неможливо здійснити без руйнування самої квартири. Крім того, у вказаній квартирі, фактично проживає декілька сімей, у томі числі, із неповнолітньою дитиною, одна із заявників перебуває на 8 місяці вагітності, що утруднює виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції, виходив з того, що у спірній квартирі зареєстровані п'ятеро осіб, в тому числі малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 місцем проживання якої також є вказана квартира, а також зважаючи на зимовий період та складні погодні умови суд першої інстанції вирішив, що це є обставинами, які утрудняють виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте на порушення вимог ст. 373 ЦПК України, заявниками не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, не надано жодних доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення суду, на що місцевим судом уваги звернуто не було.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відстрочку виконання рішення суду не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України, та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду.

Згідно ч.1 п.2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала постановлена всупереч норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,304,307ч.2п.2,312ч.1п.2, 313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року про відстрочку виконання рішення - скасувати і постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець