Справа № 732/437/15-ц Провадження № 22-ц/795/1042/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Соколов О. О. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Бечка Є.М., Горобець Т.В.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача Голодяєва В.М., представників третіх осіб Руденка В.В., Скочія П.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Агат» про визнання наказів протиправними і скасування наказів,

треті особи у справі Управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області, Головне управління Держсанепідслужби у Чернігівській області, Територіальна державна інспекція з питань праці у Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року відмовлено у позові ОСОБА_5 про визнання протиправними і скасування наказів директора Городнянського телевізійного заводу «Агат» № 225-ка від 28 березня 1991 року та № 48-ка від 28 січня 1993 року, якими затверджено перелік професій і посад, підтверджених наявністю на робочому місці шкідливих і особливо шкідливих виробничих факторів, що дають право на пенсію на пільгових умовах по списку № 1.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі. Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з порушеннями засад цивільного судочинства, зокрема: рішення постановлено не на підставі Конституції України, необґрунтовано, недобросовісно, без дотримання засад рівності сторін перед законом. На думку позивача, судом порушені вимоги ч.1 ст. 59 ЦПК України, дослідивши надані представником УПФ в Городнянському районі копії документів без надання їх оригіналів, проігнорував заяву представника відповідача про визнання позову і не постановив з цього приводу ухвали. Крім того, позивач вказує на відсутність необхідних документів, які підтверджували б проведення атестації робочих місць на підприємстві, невірну оцінку судом показань свідків та безпідставний висновок про порушення прав інших осіб у випадку задоволення позову.

У судовому засіданні позивач і представник відповідача підтримали апеляційну скаргу. Представник Управління Пенсійного фонду України в Городянському районі Чернігівської області вважав скаргу такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції законним. Представник Головного управління Держсанепідслужби України у Чернігівській області покладався на розсуд суду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції відмовлено у позові за його необґрунтованістю. Висновки суду відповідають встановленим обставинам та вимогам закону.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що дослідженими у справі доказами підтверджується проведення атестації робочих на підприємстві, на підставі результатів якої виданий наказ № 48-ка від 28 січня 1993 року. Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і вимогам закону.

Так, наказом директора № 58-а від 06 жовтня 1992 року на підприємстві «Городнянський телевізійний завод «Агат» було створено атестаційну комісію, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 вересня 1992 р. № 442, якою затверджений Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на підтвердження факту проведення атестації робочих місць у відповідності з вимогами нормативних документів листом Головного державного експерта області з умов праці № 310/15 від 23 червня 2001 року. Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ч.1 ст. 59 ЦПК України є безпідставними. Судом, у порядку встановленому ЦПК України, були досліджені матеріали інших цивільних справ , що зафіксовано у журналі судових засідань (а.с. 107). Крім того, у судовому засідання апеляційного суду представник відповідача надав оригінал вказаного вище листа Головного державного експерта області з умов праці для огляду. Відсутність у ПАТ «АГАТ» інших, крім наказів, документів щодо проведення атестації робочих місць не є безспірним підтвердженням неправомірності наказів директора підприємства, які оспорює позивач. Показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, також не можуть бути визнані безспірним підтвердженням неправомірності наказів. В матеріалах справи є копії протоколів досліджень умов праці на підприємстві, які проводились обласною Санепідемстанцією у 1991 та 1993 роках (а.с. 87-96), у той час свідок ОСОБА_9 пояснила лише те, що дослідження в її присутності не проводились.

Посилання позивача на те, що у 1991-1993 роках працівники заводу працювали неповний робочий день також не є підтвердженням неправомірності наказів. При вирішенні питання про призначення пільгової пенсії органи Пенсійного фонду України керуються не лише наказами по підприємству про затвердження переліку професій і посад, які дають право на таку пенсію. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, для підтвердження зайнятості на роботі у відповідних умовах приймаються уточнюючі довідки, до яких додаються первинні документи ( обліку робочого часу, оплати праці, тощо ) за час виконання роботи у відповідних умовах. Зайнятість працівників на роботах із шкідливими умовами праці неповний робочий день, навіть якщо таке і мало місце, не є підставою для визнання наказів неправомірними, оскільки такі професії і посади на заводі існували.

Процесуальне порушення, допущене судом при вирішенні питання про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову, не вплинуло на правильність вирішення спору по суті, а тому відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: