Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/3894/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/3088/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», третя особа: ОСОБА_5, про припинення дії кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог зазначило, що 26 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником за всіма правами та обов'язками виступає ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/17-15/1117-35, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 53000,00 дол. США під 12,00 % річних, на строк по 26.06.2026 року. Згідно п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі.

Згідно з п. 1.3. кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно Графіку погашення кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний календарний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в кредитному договорі.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 26 червня 2006 року, згідно якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням боржника, які виникають з умов кредитного договору в солідарному порядку.

Внаслідок невиконання умов договору станом на 04.12.2013р. позичальник має заборгованість перед банком в сумі 86 233,79 дол. США, що за курсом НБУ становить 689 266 грн. 68 коп., (курс НБУ станом на 04.12 2014р. складає 7,993 грн. за 1 долар США) і складається з:

- сума заборгованості за кредитом - 15 923,69 дол. США, що становить 127 278,05 грн.;

- заборгованість по відсотках - 166,24 дол. США, що становить 1 328,76 грн.;

- пеня по кредиту та відсотках - 70 143,86 дол. США, що становить 560 659,87 грн.;

21.10.2010 року банком на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості, яка була отримана відповідачем 02.11.2010 року та залишена ним без задоволення.

На підставі зазначеного просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованість за кредитним договором в сумі 689 266,68 грн., стягнути з ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн.

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», третя особа ОСОБА_5, про припинення дії кредитного договору.

Зазначав, що 26.06.2006 року між ним та АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ним було укладено кредитний договір №014/17-15/117-35, за умовами якого він отримав у кредит кошти у розмірі 53000 доларів США зі сплатою за користування 12% річних, строком до 26.06.2026 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», та ним 26.06.2006 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 Крім того, між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки. Протягом дії кредитного договору він намагався належним чином виконувати зобовязання. Однак через наявність фінансових труднощів не мав можливості погашати кредит, у звязку із чим банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, загальний розмір якої становив 535520,46 грн.

В подальшому, з метою регулювання питання щодо погашення заборгованості, яка виникла у попередні роки, він та ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» шляхом переговорів дійшли згоди та затвердили порядок погашення заборгованості і припинення кредитних відносин, і він звернувся до банку із заявою про внесення на рахунок банку 38000 доларів США та включення його до акції «70/30» із прощенням залишку заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Крім того, просив анулювати заборгованість за штрафними санкціями.

Листом за вих. №114-16-0-00/6-3615 від 13.11.2013 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» надало відповідь про прощення залишку заборгованості за кредитним договором, ініціювання завершення виконавчого провадження та судового процесу щодо виселення, здійснення заходів щодо вивільнення заставного майна від банківського обтяження за умови виконання ним певних умов: внесення на погашення заборгованості суми не менше ніж 70% від суми боргу, сплата судових витрат банку, надання фінансовим поручителем копій витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, здійснення повного погашення заборгованості за іншим кредитним договором, підписання ним рекомендованого листа - повідомлення про анулювання пені та підписання договорів про припинення зобовязань за обома кредитами (Протокол засідання Комітету з проблемних кредитів роздрібного бізнесу ЦО від 13.11.2013 року № 114-0-0-00/9-1750).

26.11.2013 року він з метою виконання зобовязань здійснив в рахунок погашення заборгованості платежі, що загалом складає 70% від суми заборгованості.

Крім того, 27.11.2013 року письмово звернувся до банку з заявою про прощення пені у розмірі 189356,32 грн. і у цей же день підписав двосторонній лист стосовно прощення пені.

Отже, він зі свого боку належним чином виконав усі умови банку, однак банк не надає йому на підписання додатковий договір про припинення кредитних відносин, а натомість предявив до суду позов про стягнення заборгованості.

На підставі зазначеного остаточно просив припинити дію кредитного договору № 014/17-15/11117-35 від 26.06.2006 року у звязку з його виконанням.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2014 року зустрічний позов прийнято в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року позов ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції борг за кредитним договором № 014/17-15/1117-35 від 26.06.2006р. в сумі 32013,62 доларів США, що становить за курсом НБУ на дату подання позову - 255884,86 грн. 86 коп., де: сума заборгованості за кредитом - 15 923,69 дол. США, що становить 127 278,05 грн.; заборгованість по відсотках - 166,24 дол. США, що становить 1 328,76 грн.; пеня по кредиту та відсотках - 15 923,69 дол. США, що становить 127 278,05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції витрати по сплаті судового збору 2558,84 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на припинення кредитних правовідносин між сторонами у звязку з належним виконанням, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», зустрічний позов задовольнити, припинити дію кредитного договору № 014/17-15/11117-35 від 26.06.2006 року.

ОСОБА_5 повістку отримала повістку 19.05.2015 р., причини неявки не повідомила (а.с. 172).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3, банку, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено ст. 1050 ЦК України, у ч. 2 якої зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

Згідно зі ст.553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Так, відповідно до ст.ст. 10 ,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому ст. 212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 виникли кредитні зобовязання з забезпеченням їх виконання порукою ОСОБА_5, заборгованість стягнув солідарно з позичальника та поручителя.

ОСОБА_5 не оскаржує судове рішення.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_3 з обґрунтуванням апеляційної скарги тим, що між ним та банком припиненні кредитні правовідносини.

Зазначені доводи були предметом перевірки та оцінки суду, і суд обґрунтовано визнав наявність у боржника перед банком непогашеного боргу за кредитним договором.

Судом встановлено, що 26 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником за всіма правами та обов'язками виступає ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/17-15/1117-35, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 53000,00 дол. США під 12,00 % річних, на строк по 26.06.2026 року.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем було допущено прострочення повернення кредитних коштів, право банку на дострокове повернення кредиту передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України.

У звязку з порушення зобовязань з боку ОСОБА_3 щодо несвоєчасної сплати платежів по кредиту та відсоткам за користування кредитом станом на 04 грудня 2013 року з врахуванням сплачених позичальником 26.11.2013 року сум заборгованість за кредитним договором складає: тіло кредиту - 15 923,69 дол. США, що становить 127 278,05 грн.;відсотки - 166,24 дол. США, що становить 1 328,76 грн.,

За правилами ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За ст. 559 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зобовязання повністю не виконані, кошти в розмірі, передбаченому договором,банку не повернуті.

Доводи ОСОБА_3 про те, що банк анулював залишок заборгованості, не ґрунтуються на доказах, яким суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.604 цього ЦК України зобов'язання може бути припинено за домовленістю сторін.

Згідно з ст. 605 ЦК України зобовязання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обовязків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Тобто, закон передбачає можливість припинення зобовязання прощенням боргу, але тільки зі згоди кредитора, та прощення боргу є правом, а не обовязком кредитора.

Сторони договір про припинення зобовязання не укладали, в діючий договір у відповідності до ст.654 ЦК України зміни не вносили.

Як встановлено судом, сторони не дійшли згоди щодо умов, за яких може відбутися прощення боргу. Зокрема, через заперечення ОСОБА_3 сторони не дійшли згоди щодо включення такої умови як виникнення у останнього податкових зобов'язань відповідно до ст. 164 Податкового кодексу України.

Отже, за таких обставин саме по собі листування про наміри врегулювати спір, прийняття коштів на погашення кредиту від позичальника, подача банком заяви про повернення виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки за п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не свідчить про домовленість сторін про припинення зобовязання чи прощення боргу кредитором відповідно до вимог ст.ст.604,605 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2014 р. безпідставні, оскільки рішенням не встановлено повного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором. Обставини, передбачені ст.ст.598,599,604,605 ЦК України для припинення зобовязання за кредитним договором у даній справі мали доводиться на загальних підставах відповідно до вимог ст.ст.10,60,57,58,59 ЦПК України.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

У відповідності до ч.1 ст.303 УПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині його оскарження.

ОСОБА_5 не оскаржує судове рішення, тому рішення щодо поручителя відповідно до ст.303 ЦПК України не переглядається.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: