Справа № 360/298/15 Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/3181/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 26 03.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Бородянського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» №58/П/60/2007-840 від 11 травня 2007 року, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір «Автопакет», згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на загальну суму 10108 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,90% на рік.

Згідно розділу 3.2 Кредитного договору «Порука», забезпеченням виконання зобов'язань по ньому виступає порука ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 порушує положення кредитного договору в частині обов'язків по поверненню кредиту у визначеному розмірі і строки та своєчасній сплаті процентів за користування ним. Позивачем неодноразово повідомлялось відповідачів про необхідність виконати взяті на себе, як позичальника та поручителя зобов'язання за кредитним договором. Проте вказані вимоги відповідачами не були виконані.

У ОСОБА_2 станом на 12 вересня 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 4077,20 доларів США та 21176,10 грн.

Просив суд, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №58/П/60/2007-840 від 11 травня 2007 року в сумі 4077,20 доларів США та 21176,10 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року, позов було задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просили змінити рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені та штрафу у розмірі 21176,61 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 травня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» №58/П/60/2007-840, за яким банк надав останньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 10108 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90% річних, строком кредитування по 10 травня 2012 року (а.с. 6-9).

Того ж дня, 11 травня 2007 року, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2 перед банком, відповідач ОСОБА_3 зобов'язався солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань за зазначеним кредитним договором у повному обсязі, що виникли з даного кредитного договору (а.с. 6-9).

ОСОБА_2 умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував і їх з відповідачем ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору згідно розрахунку станом на 12 вересня 2014 року у загальному розмірі склала 73976,18 грн., з яких: 2807,89 доларів США, що еквівалентно 36362,41 грн. - заборгованість за кредитом; 1269,31 доларів США, що еквівалентно 16437,67 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 8086,16 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 13089,94 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору (а.с. 10-12).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі в добровільному порядку ухиляються від сплати боргу, а тому з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредитному договору.

З такими висновками колегія суддів у повній мірі погодитися не може, оскільки вони не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами п. 1-6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України, в мотивувальній частині рішення суд має зазначити встановлені судом обставини і визначити відповідно до них правовідносини, мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги чи відхиляє докази, застосовує зазначені у рішенні нормативно-правові акти.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Незалежно від подання заяви про застосування позовної давності, вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про строк позовної давності є обов'язковими для суду, нарахування пені не може перевищувати одного року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на викладене належної уваги не звернув, не врахував змісту ч. 2 ст. 258 ЦК України, не встановив та не навів у рішенні розрахунку розміру заборгованості по кредиту, яка підлягає стягненню у межах встановленого строку позовної давності.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру пені, за прострочення сплати кредиту, штрафу за порушення умов кредитного договору, а також судового збору стягнутих з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра».

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду першої інстанції у лютому 2015 року, а відповідно до наданого банком розрахунку, початком нарахування пені та штрафу за порушення умов кредитного договору є вересень 2013 року.

Оскільки аналіз норми ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а тому виходячи з наведеного, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню пеня та штраф нараховані з лютого 2014 року, що становить 15899,46 грн., з яких: 5427,51 грн. - пеня (за період з лютого 2014 року по лютий 2015 року, а саме 46,45+26,16+16,10+56,84+67,54+49,54+13,58+82,15+60,75= 419,11 доларів США х 12,950082), 10471,95 грн. - штраф (за період з лютого 2014 року по лютий 2015 року, а саме 1010,80/15=67,39 доларів США в місяць х 12=808,64 доларів США х 12,950082). (а.с. 12).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 343,50 грн. судового збору.

В решті оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому його необхідно залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту, штрафу за порушення умов кредитного договору та судового збору зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту, штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 21 176 грн. 10 коп., а також судового збору у розмірі 739 грн. 76 коп. змінити, стягнувши з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 15899 грн. 46 коп., та по 343 грн. 50 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: