Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення коштів. Зазначала, що 25 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Швейцарський «Постійний» «Квартальний»» №603798/2013. Предметом договору є розміщення позивачкою в банку строкового вкладу в сумі 15 000 доларів США строком на тринадцять місяців, з щомісячною виплатою процентів та відкриття карткового рахунку НОМЕР_1, код банку 380537. 25.09.2013 року договір було пролонговано з попередженням, що в грудні 2013 року гроші будуть зняті. 25.02.2014 року позивачка звернулася до банку з вимогою про виплату їй суми вкладу. Всупереч умов договору відповідач зобов'язань щодо повернення депозитних коштів та відсотків не виконав. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з відповідача на її користь 13819 доларів США.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 13819 доларів США. Стянуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. судового збору. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави судовий збір в сумі 3205 грн. 60 коп.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05 березня 2015 року виправлено арифметичну помилку, допущену в заочному рішенні Богунського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2015 року, та викладено резолютивну частину рішення: - Стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21 квітня 2015 року заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» про перегляд заочного рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2015 року - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на те, що заочне рішення суду першої інстанції суперечить фактичним обставинам справи, просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Швейцарський «Постійний» «Квартальний»» №603798/2013. Предметом договору є розміщення позивачкою в банку строкового вкладу в сумі 15 000 доларів США строком на тринадцять місяців, з щомісячною виплатою процентів та відкриття карткового рахунку НОМЕР_1, код банку 380537.

25.09.2013 року договір було пролонговано з попередженням, що в грудні 2013 року гроші будуть зняті.

11.08.2014 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №0 (в доларах США), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу «Для виплат», згідно якого банк повертає вкладнику кошти на першу вимогу.

25.02.2014 року позивачка звернулася до банку з вимогою про виплату їй суми вкладу.

Всупереч умов договору відповідач зобов'язань щодо повернення депозитних коштів та відсотків не виконав.

З виписки за поточним (картковим) рахунком з 17.10.2014 року по 17.11.2014 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 17.11.2014 становить 13 819,56 доларів США.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до змісту ст.ст.526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу є не виконаним ( правова позиція Верховного Суду України у справі 6-140 цс 13 від 25.12.2013).

29 серпня 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №540 від 29 серпня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ і проведення валютних операцій», відповідно до п. 9 ч. 1 якої уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу укладеного депозитного договору є цивільно-правовими за своїм змістом. У розумінні норм ЦК України спір стосовно невиконання зобов'язань за угодою (договором) вирішується судом відповідно до вимог чинного законодавства України.

Тобто, саме відповідач як сторона договору банківського вкладу (депозиту) «Швейцарський «Постійний» «Квартальний»» №603798/2013 від 25.06.2013 року всупереч положенням цивільного законодавства не виконує свої договірні зобов'язання, чим порушує суб'єктивне право позивача на розпорядження належними йому коштами.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства становить Конституція України, а основним актом цивільного законодавства є Цивільний Кодекс України. Згадані норми встановлюють ієрархічність системи цивільного законодавства, відповідно до якої норми Постанови НБУ не можуть мати пріоритету перед Конституцією України, статтею 41 якої закріплено право кожного володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Протокол до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод(зі змінами, внесеними Протоколом №11 (994-536) гарантує кожній фізичній особі право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дії ж відповідача, спрямовані на обмеження вільного розпорядження належними позивачу коштами, порушують основні принципи цивільного законодавства, а саме: свобода договору, обов'язковість його виконання та належним чином.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення суми невиплаченого залишку депозитного вкладу, врахувавши положення ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України.

Безпідставними є посилання відповідача на те, що 10.02.2015 року вкладнику виплачено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошові кошти у розмірі 13 200,18 доларів США, оскільки дана сума сплачена вже після ухвалення оскаржуваного рішення - 09.02.2015 року, а в апеляційному порядку перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення. Грошові кошти сплачені після ухвалення рішення будуть враховуватися при виконанні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді