Справа № 444/3131/14-ц
Провадження № 2/444/135/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Мариняк Н.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великодорошівської сільської ради, 3-ті особи: Жовківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які належали її батькам, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відносився до суспільної групи господарства колгоспного типу. Батько - ОСОБА_3 - помер в 1988 році, а мати - ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За час свого життя мати, ОСОБА_4, склала заповіт на все своє майно, що буде їй належати на день смерті в рівних долях, на позивачку та її брата - ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок та права на земельну частку (пай). Позивачка з братом отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку. Позивачка фактично прийняла у спадок і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, бо проживає в ньому, провела його ремонт, користується присадибною ділянкою. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди позивачка з братом не отримали, оскільки їхня матір не оформила права власності на це майно. Позивачка вказує, що її брат, ОСОБА_5, відмовився від оформлення спадщини на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, про що він 15 грудня 2014 року склав відповідну заяву, посвідчену нотаріально. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди загальною вартістю 86929 грн., які знаходяться в АДРЕСА_1.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник позивача в судове засідання 24.02.2015 року не прибув, причин неявки не повідомив, однак позивач не заперечив щодо розгляду справи за відсутності його представника.

Представник відповідач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає. Просив дану справу розглядати без присутності представника сільської ради.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника нотаріальної контори, вказує, що заперечень проти позовних вимог немає.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заву, в якій повідомив, що не буде присутнім у судовому засіданні та вказав, що свою заяву про відмову від спадщини він суду вже надав, звертатися з позовом про продовження строку про прийняття спадщини не буде.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_1.

З свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 вбачається, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "ОСОБА_1".

З копії заповіту від 19.09.1997 року вбачається, що померла ОСОБА_4 все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 15.12.2014 року вбачається, що йому відомо про спадщину та про те, що він є спадкоємцем першої черги, однак строк для прийняття спадщини він пропустив і не бажає ставити питання про його продовження. Правові наслідки цієї заяви йому відомі та зрозумілі.

З довідки № 596 від 23.12.2014 року, виданої Великодорошівською сільською радою, вбачається, що в період з 1986 по 1990 роки головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

З виписки з погосподарської книги № 572 від 09.12.2014 року вбачається, що станом на 30.06.1990 р. головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 була ОСОБА_4.

З виписки з погосподарської книги № 571 від 09.12.2014 року вбачається, що станом на 15.05.1999 р. головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_2.

З листа № 64 Великодорошівської сільської ради від 23.02.2015р. вбачається, що в документі за № 571 від 09.12.2014 року допущена помилка, та що ОСОБА_2 був знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 і за період з 1985 року і до цього часу не значиться членом цього двору.

З довідки № 49 від 03.02.2015 року, виданої Великодорошівською сільською радою, вбачається, що в період 1985-1999 років в господарстві, що знаходиться в АДРЕСА_1, проживали ОСОБА_3 (голова двору) та ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, головою двору була ОСОБА_4

З довідки № 568 та 567 від 09.12.2014 року, виданих Великодорошівською сільською радою, вбачається, що на вищевказаний житловий будинок, який належав ОСОБА_4, заборон та арештів немає.

З довідки № 569 від 09.12.2014 року, виданої Великодорошівською сільською радою, вбачається, що будинок в АДРЕСА_1 ремонтує ОСОБА_1, обробляє присадибну ділянку.

З копії технічного паспорта на житловий будинок в АДРЕСА_1, вбачається, що загальна площа будинку становить 62,3 кв.м.

Також у судовому засіданні було досліджено спадкову справу № 161/2011 за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.03.2011 року подали до Жовківської державної нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 26407661 від 17.03.2011 року після смерті ОСОБА_4 15.05.199 року відкрито спадкову справу. Згідно довідки Великодорошівської сільської ради № 165 від 04.03.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з ОСОБА_4 до дня смерті та вели спільне господарство в АДРЕСА_1. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 26407686 від 17.03.2011 року у Спадковому реєстрі знайдено інформацію щодо заповіту ОСОБА_4 від 19.09.1997 року, який є чинним. 17.03.2011 року державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори видав громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної частки площею 1,59 га, що перебуває у власності ТзОВ імені Тімерязєва, Жовківського району Львівської області, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Спадщина після померлої ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. г ч.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ст. 563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Згідно довідки Великодорошівської сільської ради № 567 від 09.12.2014 року будинок в АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4 належав їй. Станом на 30.06.1990 року ОСОБА_4 у господарстві в АДРЕСА_1 проживала одна, що підтверджується випискою з погосподарської книги №572 від 09.12.2014р., виданою Великодорошівською сільською радою, та довідкою № 49 від 03.02.2015 року,, виданою Великодорошівською сільською радою, тобто станом на 1 липня 1990 року була єдиним членом цього господарського двору.

Відтак майно колгоспного двору в АДРЕСА_1 станом на 1 липня 1990 року належало ОСОБА_4.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується наступним.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

ОСОБА_4 все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 19.09.1997 року (а.с. 58) та витягом зі Спадкового реєстру № 26407686 від 17.03.2011 року (а.с 64).

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Спадкоємці за законом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 17.03.2011 року звернулись до Жовківської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. 17.03.2011 року було відкрито спадкову справу № 161/2011 за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51, 63, 65). Спадкоємці за законом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, подали до Жовківської державної нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 53, 54). Факт прийняття спадщини стверджувався довідкою Великодорошівської сільської ради № 165 від 04.03.2011 року (а.с. 57). 17.03.2011 року державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори видав громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної частки площею 1,59 га, що перебуває у власності ТзОВ імені Тімерязєва, Жовківського району Львівської області (а.с. 69-70), які були зареєстровані у спадковому реєстрі (а.с. 71-74).

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Спадкоємець ОСОБА_2 не відмовився від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. А навпаки вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.03.2011 року на ? частину земельної частки площею 1,59 га, що перебуває у власності ТзОВ імені Тімерязєва, Жовківського району Львівської області. Наявна в матеріалах справи нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 15.12.2014 року не є відмовою від спадщини, оскільки, як вбачається з цієї заяви ОСОБА_2 відомо про те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, ОСОБА_4. Строк для прийняття спадщини він пропустив і не бажає

ставити питання про його продовження. В суд з позовом про продовження строку про прийняття спадщини звертатись не буде. Тобто вказана заява не містить відмови від спадщини.

Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Тому та обставина, що ОСОБА_2 в порядку, встановленому законом, відмовився від спадщини, не має місця. Натомість наявні в матеріалах справи докази (заява ОСОБА_2 до Жовківської державної нотаріальної контори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 53), свідоцтво про право на спадщину за заповітом 17.03.2011 року на ? частину земельної частки площею 1,59 га, що перебуває у власності ТзОВ імені Тімерязєва, Жовківського району Львівської області, видане ОСОБА_2 державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори (а.с. 70), підтверджують те, що ОСОБА_2, вчинивши дії, що свідчать про прийняття спадщини, шляхом подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, прийняв спадщину в рівних долях з ОСОБА_1, тобто в одній другій частині спадкового майна, відповідно до заповіту від 19.09.1997 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, за позивачем слід визнати право власності на ? частину житлового будинку площею 62,3 кв.м., господарських будівель та споруд загальною вартістю 86929 грн., які знаходяться в АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи відсутні.

Керуючись ст. ст. 120, 524, 529, 548, 549, 550, 553, 554, 563 ЦК УРСР, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною вартістю 86929 грн., які знаходяться в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.