Ухвала

іменем україни

28 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_4 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення гаражів; за позовом обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Сигнал» до військової частини НОМЕР_4, третя особа - Пасіки-Зубрицька сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відновлення меж, за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року Львівський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (раніше - військовий прокурор Львівського гарнізону) звернувся до суду в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_4 із зазначеним вище позовом. Зазначив, що земельна ділянка площею 0,0072 га, яка розташована по АДРЕСА_1 перебуває в користуванні військової частини НОМЕР_4, відповідач ОСОБА_4 самовільно її захопив та збудував гаражні бокси НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Сигнал» (далі - ГБК «Сигнал»). Просив зобов'язати відповідача привести земельну ділянку площею 0,0072 га у придатний для використання стан шляхом демонтажу двох гаражних боксів.

ГБК «Сигнал» звернувся до суд із самостійним позовом, у якому просив зобов'язати військову частину НОМЕР_4 звільнити і повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0109 га (і збудовані на ній гаражні бокси НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3), яка розташована по АДРЕСА_1. Зазначив, що спірна земельна ділянка перебуває у правомірному користуванні кооперативу, так як у 1994 році була виділена землевласником - Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Межі земельної ділянки були погоджені із суміжними землекористувачами. На момент звернення до суду з позовом на спірній земельній ділянці збудовано гаражні бокси, право власності на які правомірно оформляє ОСОБА_4, тому ГБК «Сигнал» просив суд задовольнити його позов.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2013 року позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року в задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2014 року рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позову обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Сигнал» скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Сигнал» задоволено.

Зобов'язано військову частину НОМЕР_4 (НОМЕР_5) повернути самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0109 га, а також гаражні бокси НОМЕР_1, НОМЕР_2 на ній, шляхом винесення огорожі на попереднє місце згідно з карточками закладки межових знаків у акті № 1 «Встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 2004 року», виданому Пустомитівським районним Центром державного земельного кадастру.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позовах, суд першої інстанції виходив з того, що ГБК «Сигнал» не доведено порушень будь-якого майнового права з боку військової частини НОМЕР_4, а також не доведено порушень прав військової частини НОМЕР_4 з боку ОСОБА_4

Апеляційний суд не погодився з висновками районного суду щодо безпідставності позовних вимог ГБК «Сигнал» з тих підстав, що гаражні бокси НОМЕР_1 та НОМЕР_2 кооперативом збудовані на земельній ділянці, в установленому порядку виділеній для його діяльності. Самовільне захоплення військовою частиною НОМЕР_4 спірної земельної ділянки площею 0,0109 га із гаражними боксами є безпідставним, порушує права як кооперативу, так і ОСОБА_4 У зв'язку з наведеним, апеляційний суд задовольнив позовні вимоги ГБК «Сигнал».

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська