Справа пр.№2/756/1165/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000, відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника грошову суму (вклад) у розмірі 8500,00 доларів США. ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язалося виплатити проценти на банківський вклад у розмірі 10% річних. Строк дії договору - 12 місяців: з 27.01.2014 року по 27.01.2015 року.

Позивач зазначила, що вона належним чином виконав взяті на себе за договором від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000, внісши на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 8500,00 доларів США.

Як стверджував позивач, 24.06.2014 до закінчення строку дії договору строкового банківського вкладу (депозиту) від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000 він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про дострокове повернення банківського вкладу, однак йому було відмовлено у поверненні йому в повному обсязі суми вкладу.

Заборгованість ПАТ КБ "ПриватБанк" за договором строкового банківського вкладу (депозиту) від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000 складає 8500,00 доларів США, яку він просив суд стягнути з відповідача на його користь.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити його задоволенні, зазначив, що згідно п.5 Постанови НБУ №260 було припинено діяльність відокремлених підрозділів ПАТ КБ "ПриватБанк", розташованих на території АР Крим та міста Севастополя, у зв'язку з чим банк не мав можливості здійснювати свою діяльність на окупованій території.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Нормою ч.1 ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000, відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника грошову суму (вклад) у розмірі 8500,00 доларів США. ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язалося виплатити проценти на банківський вклад у розмірі 10% річних. Строк дії договору - 12 місяців: з 27.01.2014 року по 27.01.2015 року (а.с.10-11).

Позивач належним чином виконав взяті на себе договором від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000, внісши на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 8500,00 доларів США (а.с.12).

Зі змісту згаданого договору вбачається, що банк зобов'язався повернути вклад та сплатити проценти на суму вкладу у строк, визначений у договорі, тобто до 27.01.2015 року.

24.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із вимогою, в якій просив достроково повернути йому вклад (депозит) (а.с.15), однак йому було відмовлено у поверненні цих коштів.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Ч.2 ст.1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу

Відповідно до вимог ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Також ч.2 ст.1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном.

Відповідач належним чином не виконав зобов'язання щодо повернення позивачеві вкладу на його вимогу до спливу строку повернення вкладу за договором строкового банківського вкладу (депозиту) від 27.01.2014 року №SAMDNWFD000, допустив заборгованість зі сплати цієї суми у розмірі 8500,00 доларів США, які підлягають стягненню з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1

Кримська філія ПАТ КБ "ПриватБанк", який прийняв грошові кошти, діяв не у власних інтересах (інтересах філії), а в інтересах юридичної особи - ПАТ КБ "ПриватБанк".

Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" несвоєчасно та неналежним чином виконало свої зобов'язання щодо дострокового повернення суми банківського вкладу за зверненням вкладника ОСОБА_1 відповідно до умов договору (п.9 договору банківського вкладу №SAMDNWFD000 від 27.01.2014 року).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDNWFD000 від 27.01.2014 року у сумі 8500,00 доларів США.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у розмірі 1287,42 грн. в дохід держави.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 95, 96, 526, 598, 610, 625, 1058, 1060, 1066 Цивільного кодексу України, ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDNWFD000 від 27 січня 2014 року у сумі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) доларів США 00 (нуль) центів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () судовий збір у сумі 1287 (тисяча двісті вісімдесят сім) гривень 42 (сорок дві) копійки в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька