Справа № 346/1602/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Україна

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_4 про надання дозволу на виконання на території України вироку Окружного суду у м. Любліні від 22 грудня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2015 року ОСОБА_3 ОСОБА_5 звернулася з даним клопотанням до суду, мотивуючи його тим, що 22 грудня 2008 року було видано вирок Окружного суду у м. Любліні у справі № III С 2971/07. Вирок набрав законної сили з 12 січня 2009 року.

У ІІІ пункті цього вироку були присуджені аліменти на витрати повязані з утриманням і виховуванням ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_1 у сумі 300 (триста) злотих (еквівалент 1363,63 грн.) щомісячно.

Відповідач не оплачує аліментів на її користь, від моменту набрання законної сили вироком до 10 грудня 2014 року заборгованість по аліментах становить 21300 злотих (це еквівалент 96818,18 грн.)

Боржник відмовляє добровільно оплачувати аліменти на її користь, а тому просить суд визнати на території України вирок Окружного суду у м. Любліні, виданий 22 грудня 2008 року у справі № III С 2971/07.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмове заперечення, яке підтримуючи в судовому засіданні він та його представник, пояснили, що у відповідності до вимог ст. 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом строку проведення стягнення з погашення заборгованості за останні три роки.

У III пункті вироку Окружного суду у м. Любліні, виданого 22 грудня 2008 року у справі № III С 2971/07, вирок набрав законної сили з 12 січня 2009 року вказано, що ....присуджує від ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у сумі 300 злотих щомісячно на кожну із них, ці дві суми оплачувані до 15-ого числа кожного місяця заздалегідь разом з законним пенями, якщо порушено вищевказаний термін оплати аліментів, на руки матері ОСОБА_5, від моменту набрання законної сили вироком, а дане клопотання подане особою яка не була стороною у винесенні вироку Окружного суду у м. Любліні, виданого 22 грудня 2008 року у справі № III С 2971/07, а ОСОБА_5 подано також клопотання про визнання на території України даного вироку Окружного суду у м. Любліні, яке також розглядається в Коломийському міськрайонному суді.

Просить суд відмовити повністю ОСОБА_3 ОСОБА_5 у задоволенні клопотання.

Судом встановлено, що за вимогами ч. 1 ст. 392, ч.1 ст. 393 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника. Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, згідно з міжнародною угодою, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, іншою особою (його представником).

У відносинах між Україною та ОСОБА_7 діє Конвенція про стягнення аліментів за кордоном, укладеної 20.06.1956 року, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном» від 20.06.2006 року.

Відповідно до вказано Закону Україна приєдналась до згаданої Конвенції з такою заявою: «відповідно до ст. 2 Конвенції виконання функцій Органу, що приймає, та Органу, що передає, в Україні покладається на Міністерство юстиції України". Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції у випадку, коли позивач перебуває на території однієї Договірної Сторони (далі - держава позивача), а відповідач підпадає під юрисдикцію іншої Договірної Сторони (далі - держава відповідача), позивач може подати заяву про стягнення аліментів з відповідача до Органу, що передає, у державі позивача.

Відповідно до ч. З ст. З Конвенції до заяви додаються всі відповідні документи, у тому числі, у разі необхідності, доручення, яке вповноважує Орган, що приймає, діяти від імені позивача або призначити будь-яку іншу особу діяти від імені позивача. Вона також супроводжується фотокарткою позивача та, у разі можливості, фотокарткою відповідача.

Матеріали, що надані в клопотанні не в повному обсязі розкривають суть справи, а тому суд приходить до висновків, що у відповідності до ст.396 ЦПК України підставами для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду є наступне:

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

в інших випадках, встановлених законами України.

Таким чином, в наведеному клопотанні допущені порушення щодо самої особи відповідача , вказано невірно його прізвище, пропущений строк звернення до виконання, подана від неналежної сторони і інші порушення , а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_5 про надання дозволу на виконання на території України вироку Окружного суду у м. Любліні від 22 грудня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі Постанови Верховної ОСОБА_2 № 3941-12 від 04.02.1994 р. Про ратифікацію договору між Україною і ОСОБА_7 Про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах та керуючись ст.,ст. 390-395,293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_5 про надання дозволу на виконання на території України вироку Окружного суду у м. Любліні від 22 грудня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/1602/15-ц.

Суддя: Хільчук І. І.