Справа № 199/4276/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка з сином мешкають окремо від відповідача, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в достатньому в добровільному порядку.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі по 1000 гривень щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково - не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не у такому розмірі, як просить позивачка. Пояснив, що він офіційно працевлаштований вантажником в ТОВ «Мясокомбінат «Ювілейний», має постійний заробіток.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 12 листопада 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько дитини, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримати дитину до досягнення нею повноліття.

Між сторонами в належній формі договір щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дитини не укладався і між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини.

За наведених обставин аліменти з відповідача на утримання дитини на підставі ч. 2 ст. 18, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України підлягають стягненню за рішенням суду.

Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачкою не доведені фактичні обставини, з якими закон (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України) пов'язує можливість стягувати аліменти у твердій грошовій сумі (нерегулярний, мінливий дохід, отримання частини доходу в натурі). Натомість, позивачем надана довідка з місця роботи, за якою він офіційно працевлаштований вантажником в ТОВ «Мясокомбінат «Ювілейний», має постійний заробіток. Таким чином, на думку суду доцільним та законним є стягнення аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

· стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

· стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

· відсутність у платника аліментів інших дітей;

· інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що таким, що буде відповідати як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, є стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2015 року і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: