Справа №333/461/15-ц
Пр. № 2/333/825/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2015р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи: Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у здійсненні права власності, -
Позивач ОСОБА_1І звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що їй на праві власності належить 2-х кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 29.02.1996 р.
Відповідачі ОСОБА_2 колишня дружина сина позивачки та її неповнолітній син ОСОБА_3, (онук позивача) зареєстровані в спірній квартирі, проте, не проживають в останній з травня 2008р., відповідачка з неповнолітнім сином добровільно виїхала з квартири, забравши при цьому належні їй речі та майно. У серпні 2008р. за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між відповідачкою та сином позивача розірвано. З травня 2008 р. відповідачка із сином не мешкають в спірній квартирі, мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_2., співвласницею якої є відповідачка (квартира була приватизована відповідачкою та її батьками). Вказавши, що відповідачка є для позивача сторонньою людиною, має на праві власності житло, де мешкає з дитиною проте відмовляється добровільно знятися з реєстрації в квартирі позивачки, яка, як пенсіонерка, не має можливості сплачувати комунальні послуги за відповідачку та онука.
Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні її права власності на вищевказану квартиру шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_3.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній зяві, просила суд задовольнити позов.
Відповідачка ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до судового засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.
Представники третіх осіб до судового засідання не з»явились, надали суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представника та вирішити справу в інтересах неповнолітньої дитини.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представників третіх осіб та, за згодою представника відповідача, ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено:
Відповідно Довідки Єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів Запорізької міської ради від 26.01.2015р. № 163 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані позивачка та відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5
Згідно Акту КП «Основаніє» відповідачка з дитиною не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 з травня місяця 2008 року і по цей час.
Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, відповідачі ОСОБА_2 колишня дружина сина позивачки та її неповнолітній син ОСОБА_3 в травні 2008 р. добровільно виїхала з квартири, забравши при цьому належні їй речі та майно Спроб повернутися до квартири відповідачка не здійснювала, проживає із неповнолітнім сином з травня 2008 р. по теперішній час в квартирі її батьків за адресою: АДРЕСА_2. У жовтні 2008р. за рішенням суду шлюб між відповідачкою та сином позивача розірвано.
Відповідно повідомлення Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 19.10.2015р., відповідачка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 брала участь в приватизації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Квартира приватизована у власність на 4-х осіб на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 19.07.1999 № 717/9-р
Вищезазначені обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є сусідкою позивачки, з пояснень якої також вбачається, що онук позивача часто приходить до спірної квартири зі своїм батьком.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, право члена сім*ї власника квартири, який не є його співвласником, на користування цією квартирою обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним з ним проживанням у цій квартирі. Житлове приміщення, яке він має право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилаються на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, а саме з травня 2008р.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 не є членом сімї позивачки, у спірній квартирі не проживає більше одного року, а тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування останньою, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд не вбачає підстав для задоволення позову оскільки неповнолітній відповідач є онуком позивача, постійного житла на теперішній час не має, підтримує тісні родинні стосунки зі своїм батьком (сином позивачки), з*являється разом з батьком до спірної квартири, а тому, за таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову відносно неповнолітнього ОСОБА_2
Керуючись ст. 156 ЖК України, ст.ст. 405, 391 ЦК України, ст.ст. 212-214, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні належній їй на праві власності квартирою, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_5.
Рішення суду є підставою для Комунарського районного відділу у місті Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6.

У іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова