АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 31.10.2012 року за розпискою ОСОБА_2 він позичив йому грошові кошти в розмірі 481 100 доларів США з поверненням їх до 31.01.2013 року, але відповідач несвоєчасно 7.02.2015 року лише частково повернув борг в розмірі 10 438 доларів США за розпискою, тому уточнюючи свої позовні вимоги в ході розгляду справи позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму основного боргу в розмірі 470 662 доларів США, три процента річних - 38 117,61 доларів США, проценти за користування грошовими коштами в розмірі 180 995,47 доларів США, а всього 14 910 171,92 грн., і судові витрати по справі в розмірі 6 090 грн..

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість до договору позики в розмірі 14 910 171 грн. 91 коп., яка складається із основного боргу в розмірі 10 173 825 грн. 55 коп., трьох процентів річних від суми заборгованості в розмірі 823 949 грн. 91 коп., відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 3 912 396 грн. 45 коп., а також судові витрати в розмірі 6 090 грн., а всього 14 916 261 грн. 91 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, неправильне дослідження і оцінку доказів по справі, порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню і зміні з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідност. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуваннямвстановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2012 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_3 481 100 доларів США, зобов'язавшись їх повернути 31 січня 2013 року, та 7 лютого 2015 року в рахунок часткового повергнення боргу передав позивачу 10 438 доларів США, що підтверджується власноручно написаними ним розписками, а решту боргу до цього часу позивачу не повернув, що не заперечувалось представником відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Виходячи з того, що відповідачем не надано доказів в підтвердження повернення ним позики в повному обсязі саме ОСОБА_3 в строк та на умовах договору, а укладений між сторонами 29.07.2013 року договір позики не може бути прийнятий до уваги, оскільки не є предметом спору в цій справі, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 основний борг в розмірі 10 173 825 грн. 55 коп. і три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 823 949 грн. 91 коп. на підставі ст. ст. 625, 1049 ЦК України.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про залишення судом без уваги факту повернення ним боргу за договором позики з перерахуванням грошів на картку колишній дружині позивача - ОСОБА_5 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки умовами договору і законом повернення боргу таким шляхом, тобто через іншу особу, не передбачено.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 3 912 396 грн. 45 коп., що є еквівалентом 180 995,47 доларів США, суд не врахував, що укладеним між сторонами договором позики і розпискою ОСОБА_2 від 31.10.2012 року сплату позичальником позивачу таких відсотків не передбачено та строк дії договору позики сплинув 31 січня 2013 року, а відтак підстави для задоволенням позовних вимог в цій частині відсутні.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення з відповідача зазначених відсотків слід скасувати та в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити згідно ст. 1048 ЦК України, а в частині стягнення загальної суми заборгованості по договору позики в розмірі 14 910 171 грн. 91 коп. - змінити, зменшивши її розмір до 10 997 775,46 грн..

З урахуванням положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України та доведеності позовних вимог на суму 10 997 775,46 грн. рішення суду в частині стягнення судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» підлягає зміні пропорційно до розміру задоволених позовних вимог зі зменшенням суми стягнутого судом судового збору з відповідача на користь позивача з 6 090 грн. до 3 654 грн., що було сплачено позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 3 912 396 грн. 45 коп. скасувати та в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 загальної суми заборгованості по договору позики в розмірі 14 910 171 грн. 91 коп. та судових витрат в розмірі 6 090 грн. - змінити, зменшивши розмір загальної суми заборгованості по договору позики до 10 997 775,46 грн. і судових витрат до 3 654 грн..

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом протягом двадцяти днів.

Судді: