н/п 2/490/3413/2015 Справа № 490/5789/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Гудковій Є.С. ,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час прострочення виплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом з подальшим зменшенням позовних вимог, в якому посилалась на те, що рішеннями Заводського районного суду м. Миколаєва з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 1/4 частині на кожну дитину всіх видів його заробітку. Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по сплаті аліментів. З 2009 року він сплачує аліменти не своєчасно , хоча отримує постійний щомісячний заробіток.

Тому вважає, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів з липня 2009 року на утримання доньки ОСОБА_3, і з липня 2012 року на утримання доньки ОСОБА_4 по квітень 2015 року відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день затримки, яка відповідно до розрахунку становить 5923,70 грн. за час затримки виплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, та 2396,70 грн на утримання доньки ОСОБА_4, а всього 8320,40 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги за остаточною заявою про зменшення позовних вимог , поданою 25 листопада 2015 року, посилаючись на регулярну затримку з боку відповідача у сплаті щомісячного розміру аліментів.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що він на даний час не має заборгованості по сплаті аліментів, а навіть має переплату. Він регулярно сплачував аліменти, але не щомісяця по 300 грн., а по 1000 грн раз на три місяці, що складає ту саму суму. Отже не вважає, що враховуючи вимоги справедливості та розумності, таке є підставою для нарахування пені за час затримки сплати аліментів. Також звернув увагу суду на те, що нарахування пені за період до липня 2012 року взагалі є неправомірним, оскільки у зазначений період вони з позивачкою проживали однією сім'єю та вона відмовилася від сплати аліментів за цей період, про що подала відповідну заяву до ВДВС.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони до 28 травня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_2 аллу, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2000 р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімумум доходу громадян, починаючи з 24 листопада 2000 р. до повноліття дитини.

З липня 2012 року виконавчий лист № 2-1275 за цим рішенням суду перебуває на примусовому виконанні у Заводському ВДВС, заборгованість по аліментах нарахована державним виконавцем за три роки до його пред'явлення- з 16 липня 2009 року.

В період з 2005 року по липень 2012 року сторони відновили сімейні відносини, під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2012 р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з 16 липня 2012 р. до повноліття дитини.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2015 р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами . Зі змісту цього рішення суду вбачається, що ОСОБА_1 не знала про нарахування заборгованості по аліментах до липня 2012 року, підтвердила утримання відповідачем дітей до червня 2012 року включно, в звязку з чим подала заяву до ВДВС про відмову від стягнення заборгованості до липня 2012 року. Станом на 01 вересня 2015 року заборгованість по аліментах становила 8817,97 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції , зазначена заборгованість сплачена відповідачем у повному обсязі у вересні 2015 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 р. Частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та змінено їх розмір. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2П, на користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - по 700 грн на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацію відповідно до закону, починаючи з 20 травня 2015 року і до повноліття кожної дитини. Попередні виконавчі листи відкликані.

На теперішній час ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітній в Центральному РЦЗ з 01 жовтня 2015 року.

Згідно даних у розрахунках державного виконавця, позивачкою обрахований розмір неустойки за час затримки виплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за 2012 рік за липень-жовтень та грудень місяці (1000 грн. сплачена у листопада 2012 року при щомісячному нарахуванні в середньому по 279 грн); за 2013 рік за січень, березень, квітень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень ( в лютому, травні, серпні, листопаді сплачено по 1000 грн аліментів при щомісячному нарахуванні в середньому по 291,60 грн.); за 2014 рік за січень, березень, квітень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень ( в лютому, травні, серпні, листопаді сплачено по 1000 грн аліментів при щомісячному нарахуванні по 309,60 грн. та 385,80 грн. ); за 2015 рік за січень- квітень (при щомісячному нарахуванні по 385,80 грн.) .

З огляду на вищенаведені обставини та пояснення самої позивачки, суд вважає за необхідне відмовити у стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів на утримання доньки алли за період з з липня 2009 року по червень 2012 року, оскільки від стягнення заборгованості по самих аліментах відмовилася сама позивачка, у цей період виконавчий лист взагалі не предявлявся нею до виконання.

Згідно даних у розрахунках державного виконавця, позивачкою обрахований розмір неустойки за час затримки виплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 за 2012 рік за липень-жовтень та грудень місяці (1000 грн. сплачена у листопада 2012 року при щомісячному нарахуванні в середньому по 343 грн); за 2013 рік за січень, березень, квітень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень ( в лютому, травні, серпні, листопаді сплачено по 1000 грн аліментів при щомісячному нарахуванні в середньому по 363 грн.); за 2014 рік за січень, березень, квітень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень ( в лютому, травні, серпні, листопаді сплачено по 1000 грн аліментів при щомісячному нарахуванні по 385,80 грн. ); за 2015 рік за січень- квітень (при щомісячному нарахуванні по 385,80 грн.) .

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу нормглави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістомстатті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року.

З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дитини, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені.

При цьому суд не може взяти до уваги пояснення відповідача стосовно того, що він сплачував аліменти регулярно раз на три місяці , що виключає його відповідальність за прострочку сплати аліментів, адже вищезазначеними рішеннями суду, положеннями Глави 15 Сімейного Кодексу України чітко встановлений обовязок ОСОБА_2П, сплачувати встановлену суму аліментів на утримання доньок щомісячними платежами.

Інші заперечення відповідача також не мають вирішального значення для вирішення справи, так як ОСОБА_2 під час розгляду справи за його позовом про звільнення від сплати заборгованості в суді погодився з розміром аліментів, які були нараховані державним виконавцем до сплати за спірний період, атакож сплатив визначену в рішенні суду заборгованість по аліментах самостійно і в повному обсязі.

Фактично його доводи носять характер суб'єктивного тлумачення ним як матеріалів справи, так і діючого законодавства, яке регулює спірні відношення.

Однак, при цьому позивачкою неправильно зроблено розрахунок пені по кожному з періодичних платежів . Так, оскільки з розрахунку державного виконавця не вбачаєтся дата сплати аліментів у розмірі 1000 грн, неможливо визначити вірогідність сплати відповідачем аліментів на початку чи наприкінці місяця. За такого, слід виключити розрахунок пені за місяці , що передують місяцю сплати аліментів ОСОБА_2

Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня за час прострочення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 становить:

за липень 2012 р.- 113,11 грн. х 1% х 31 днів =41,3 грн.;

за серпень 2012 р. - 275,10 х 1% х 31 днів =85,3 грн.;

за вересень 2012 р. - 275,10 х 1% х 30 днів =89,4 грн.;

за жовтень -листопада пеня не нараховується;

за грудень 2012 р. - 288,30 х 1% х 31 днів =85,3 грн.

Таким чином, за наведеним принципом розрахунку пені, за виключенням нарахування пені за жовтень-листопад 2012 року, за січень-лютий, квітень-травень, липень-серпень, жовтень-листопад 2013 року, за січень-лютий, квітень-травень, липень-серпень, жовтень-листопад 2014 року, загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 за період з липня 2012 року по квітень 2015 року становить 1638,30 грн.

Також за наведеним принципом розрахунку пені, за виключенням нарахування пені за жовтень-листопад 2012 року, за січень-лютий, квітень-травень, липень-серпень, жовтень-листопад 2013 року, за січень-лютий, квітень-травень, липень-серпень, жовтень-листопад 2014 року, загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з липня 2012 року по квітень 2015 року становить 1704,10 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів становить 3342 грн. 40 коп.

ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За такого, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 638 грн. 30 коп., пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 704 грн. 10 коп., а всього 3342 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.