Провадження № 2/760/5937/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Кучерини Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, Державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Наталія Олексіївна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно - 74/100 житлового будинку загальною площею 300,6 кв.м (згідно технічної документації), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в тому числі й самочинно збудоване.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої. До складу спадкового майна входить частина житлового будинку АДРЕСА_1, що був збудований Спадкодавцем спільно з ОСОБА_5.

З метою оформлення права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування позивач звернулася до нотаріальної контори, де їй було повідомлено, що оформлення спадкових прав є неможливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, наявністю в складі нерухомого майна самочинно добудованих і належним чином не зареєстрованих споруд.

Житловий будинок був побудований на земельній ділянці, що відповідно до рішення Виконкому Кагановицької Райради депутатів трудящих від 11.06.1954 року № 1541 від 22.05.1953 року була виділена Спадкодавцю та ОСОБА_5 під індивідуальне будівництво житлового будинку, та введений в експлуатацію 10.06.1957 р. Спадкодавцю, на момент введення в експлуатацію належало 1/2 житлового будинку (квартира 2). Але в силу своєї необізнаності Спадкодавцем було зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку, що підтверджується довідками Бюро технічної інвентаризації, але не було отримано правовстановлюючий документ.

За життя Спадкодавцем були здійснені різного роду добудови та реконструкції, які змінили площу належної Спадкодавцю частини житлового будинку.

Так, зокрема, рішенням Виконкому Залізничної Райради народних депутатів № 621 від 09.11.1987 р. дозволено Спадкодавцю оформити у Київському бюро технічної інвентаризації здійснені добудови, та в подальшому рішенням Виконкому Залізничної Райради народних депутатів №72 від 14.03.1988 р. затверджено нові частки ідеального володіння в будинку АДРЕСА_1: 26/100 ОСОБА_6 (співвласник на той час) та 74/100 Спадкодавцю.

Спадкодавцем Свідоцтво про право власності не було отримане, а вказані зміни часток не були до кінця оформлені, в зв'язку з чим, в Київському бюро технічної інвентаризації, до цього часу, за Спадкодавцем зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку. В свою чергу, Співвласником такі зміни були зареєстровані та в базах даних Київського бюро технічної інвентаризації, за Співвласником, зареєстровано право власності на 24/100 житлового будинку.

В 2013 році Спадкодавець розпочала процедуру визнання права власності на самочинне будівництво відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013р. № 95, але не встигла її завершити.

До моменту смерті, за замовленням Спадкодавця, ТОВ «СПЕЦБУДПРОЕКТ ГРУП» 25.07.2013 р. було розроблено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

На момент відкриття спадщини, відповідно до технічного паспорту, на земельній ділянці під літерою «А» розташований житловий будинок, що складається з цокольного поверху, першого та другого поверху, загальною площею 345,8 кв.м., з яких 300,6 кв.м. (квартира 2) належала Спадкодавцю, під літерою «В» розташований гараж загальною площею 24,1 кв.м., що також належав Спадкодавцю.

Згідно вказаної вище технічної документації прибудова літ. «А'» з цокольним поверхом, прибудова літ. «а5» в цокольному поверсі, цокольний поверх під літ. «а1», прибудова літ. «а2», надбудова (другий поверх) літ. «А''» та гараж літера «В» визнані самочинним будівництвом (реконструкція).

Також відповідно до вищевказаного Порядку Спадкодавцем було замовлено Звіт про проведення технічного обстеження садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, виготовленого станом на 29 липня 2013 р. ФОП ОСОБА_7, за результатами якого було встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації будинку, а отже, зазначений будинок збудований без порушень будівельних норм та відповідає правилам пожежної безпеки та санітарним нормам.

Самочинне будівництво було здійснене з відома та за згодою Співвласника, що підтверджується його відповідною заявою від 06.10.2006 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 4624.

Під час здійснення самочинного будівництва права та інтереси третіх осіб не були порушені.

Ст. 1216 ЦК України визначено, що «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Згідно ст. 1218 ЦК України «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті».

Згідно ч.2 ст. 1225 ЦК України, «До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені».

Статтею 392 ЦК України передбачено, що «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.»

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил».

Ч. 3 ст. 376 ЦК України встановлює: «Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно».

Відповідно до п. 3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - «Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених у вказаному листі роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцю, воно також належить спадкоємцю, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю.

Представник Київської міської ради, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заперечення на позовну заяву, якими проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, та просив суд слухати справу без участі представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Третя особа Державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Наталія Олексіївна в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, але подала до суду клопотання про заміну третьої особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві на Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Представники позивача проти задоволення клопотання не заперечували. Суд вважає що клопотання підлягає задоволенню.

Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, але надав пояснення, якими проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності усіх осіб що беруть участь у справі за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, мати позивача.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт від 19.08.1981 року, посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-3854, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде їй належати своїй дочці ОСОБА_1, що є позивачем.

20 січня 2014 року Державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Наталією Олексіївною заведено спадкову справу № 19 за 2014 рік.

До складу спадкового майна входить частина житлового будинку АДРЕСА_1. Співвласником даного житлового будинку, на момент відкриття спадщини та розгляду даної справи є ОСОБА_2.

Позивач фактично прийняла спадщину, в тому числі й частину вказаного будинку проживаючи у ньому та доглядаючи за ним, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 2736 від 15.10.2014 р.

09 квітня 2015 року Державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Наталією Олексіївною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Житловий будинок був побудований ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на земельній ділянці, що відповідно до рішення Виконкому Кагановицької Райради депутатів трудящих від 11.06.1954 року № 1541 від 22.05.1953 року була виділена їм під індивідуальне будівництво житлового будинку, що підтверджується договором на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 2 04.02.1955 р. Житловий будинок був введений в експлуатацію 10.06.1957 р. ОСОБА_4, на момент введення в експлуатацію належало 1/2 житлового будинку, право власності на 1/2 житлового будинку було зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується довідками Бюро технічної інвентаризації.

За життя ОСОБА_4 були здійснені різного роду добудови та реконструкції, які змінили площу належної Спадкодавцю частини житлового будинку.

Зокрема, рішенням Виконкому Залізничної Райради народних депутатів №621 від 09.11.1987 р. дозволено ОСОБА_4 оформити у Київському бюро технічної інвентаризації здійснені добудови, та рішенням Виконкому Залізничної Райради народних депутатів №72 від 14.03.1988 р. затверджено нові частки ідеального володіння в будинку АДРЕСА_1: 26/100 ОСОБА_6 (співвласник на той час) та 74/100 ОСОБА_4

ОСОБА_4 вказані зміни часток не були оформлені, в зв'язку з чим, в Київському бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку. В свою чергу, Співвласником такі зміни були зареєстровані та в базах даних Київського бюро технічної інвентаризації, за Співвласником (ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини та розгляду даної справи), зареєстровано право власності на 26/100 житлового будинку.

За життя, в 2013 році, ОСОБА_4 розпочала процедуру визнання права власності на самочинне будівництво відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013р. №95, але не встигла її завершити.

До моменту смерті, за замовленням ОСОБА_4, ТОВ «СПЕЦБУДПРОЕКТ ГРУП» 25.07.2013 р. було розроблено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

На момент відкриття спадщини, відповідно до технічного паспорту, на земельній ділянці під літерою «А» розташований житловий будинок, що складається з цокольного поверху, першого та другого поверху, загальною площею 345,8 кв.м., з яких 300,6 кв.м. (квартира 2) належала ОСОБА_4, під літерою «В» розташований гараж загальною площею 24,1 кв.м., що також належав ОСОБА_4.

Згідно вказаної вище технічної документації прибудова літ. «А'» з цокольним поверхом, прибудова літ. «а5» в цокольному поверсі, цокольний поверх під літ. «а1», прибудова літ. «а2», надбудова (другий поверх) літ. «А''» та гараж літера «В» визнані самочинним будівництвом (реконструкція).

Також, відповідно до вищевказаного Порядку ОСОБА_4 було замовлено Звіт про проведення технічного обстеження садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, виготовленого станом на 29 липня 2013 р. ФОП ОСОБА_7, за результатами якого було встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації будинку, а отже, зазначений будинок збудований без порушень будівельних норм та відповідає правилам пожежної безпеки та санітарним нормам.

Зазначене самочинне будівництво було здійснено в межах земельної ділянки, користувачем якої була ОСОБА_4 і відповідно до правил забудови не порушують інтереси інших осіб та відповідають вимогам санітарних норм.

Будь-які претензії з боку власників суміжних земельних ділянок відсутні.

Самочинне будівництво було здійснене з відома та за згодою Співвласника, що підтверджується його відповідною заявою від 06.10.2006 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 4624, та поданим під час розгляду справи клопотанням, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 11123.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до п. 3.2 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - «Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцю, воно також належить спадкоємцю, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На даний час, у зв'язку зі смертю матері, позивач не має можливості отримати дозвіл на узаконення самочинних будівель. Користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1, де знаходяться вказані будівлі, була ОСОБА_4, мати позивача.

Ввести в експлуатацію самочинне будівництво від імені матері позивач також вже не може, у зв'язку з її смертю.

Оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки при житті мати не встигла узаконити самочинне будівництво та не провела його відповідну реєстрацію.

Право власності на самочинно збудоване майно може бути визнане тільки рішенням суду.

За померлою особою право власності не визнається, оскільки за ст. 25 ЦК України правоздатність такої особи припиняється з її смертю.

За відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлого, згідно з положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, та встановивши, що права позивача, як спадкоємця за заповітом, ніким не оспорюються, ніхто, крім нього на спадщину не претендує, позивач фактично прийняв спадщину, самочинне будівництво не порушує інтересів інших осіб, суд, на підставі викладеного, вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 74/100 будинку, у тому числі самочинно збудоване.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 80, 212, 215, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 25, 328, 331, 375, 376, 392, 1218 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно - 74/100 житлового будинку, площею 300,6 кв.м (згідно технічної документації), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в тому числі й самочинно збудоване.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: