АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6912/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3586/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Бондаревської С.М., Буленка О.О.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_4 в травні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідачів, у якому просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 877 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона, будучи власником ? частини будинку відповідно до договору купівлі-продажу від 16.11.2005 року, має право на ? частину земельної ділянки, на якій розташована куплена нею частина домоволодіння.

Також вказувала, що на момент укладення зазначеного договору, земельна ділянка по АДРЕСА_1 була приватизована усіма співвласниками: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Вважає, що при оформленні договору купівлі-продажу нотаріусом допущена помилка та вказано, що будинок і надвірні будівлі розташовані на земельній ділянці, норма якої не встановлена, тоді як на момент укладення цього договору земельна ділянка була приватизована попереднім власником.

Крім цього зазначала, що придбання нею у ОСОБА_9 1/4 частини домоволодіння та земельної ділянки підтверджується розпискою останньої від 22 вересня 2013 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2015 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 877 кв. м, що складає 219,25 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1

З рішенням суду не погодилася третя особа ОСОБА_3 та в особі свого представника подала на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд фактично визнав правочин, щодо якого законодавцем передбачено відповідні умови укладення, а саме: нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію.

Дана справа була предметом розгляду в судах апеляційної та касаційної інстанції.

Так, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2015 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд вірно встановив обставини справи і правомірно виходив з наступного.

Як, судом встановлено і не заперечується сторонами, 16 листопада 2005 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нерухомості, у відповідності до умов якого остання набула у власність 1/4 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться: АДРЕСА_1, розташованій на земельній ділянці, норма якої не встановлена.

Право власності зареєстровано позивачем у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 11 січня 2006 року, реєстраційний № 5110349, номер запису 19 в книзі 15.

Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_3. Всі співвласники мають у будинку по ? частині домоволодіння. Їх право власності також зареєстровано належним чином.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 15 червня 2005 року, земельна ділянка житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель) площею 877 кв. м по АДРЕСА_1 на підставі рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради від 8 лютого 2005 року № 50 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8

У матеріалах справи мається розписка ОСОБА_9 про отримання коштів від ОСОБА_4 у рахунок укладення договору купівлі-продажу ? частини спірного житлового будинку, а також ? частини земельної ділянки, загальна площа якої 877 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі - Постанова) судам роз'яснено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України» від 27 квітня 2007 року і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 5 листопада 2009 року.

З урахуванням викладеного, місцевий суд дійшов правомірно та обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для переходу до позивача права власності на земельну ділянку, на якій розміщена, придбана нею згідно договору купівлі-продажу частина домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції. Договір купівлі-продажу частини будинку був укладений між ОСОБА_4 після 31 грудня 2003 року, і за діючим на момент укладення договору законодавством до неї переходило право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Т.В. Одринська

Судді: /підпис/ С.М. Бондаревська /підпис/ О.О.Буленко

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _____________ Т.В. Одринська