Справа № 305/319/15-ц
Провадження по справі № 2/305/284/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в особі представника за дорученням ОСОБА_1 до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє як представник за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2. Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 28 січня 2015 року №89 на підставі рішення виконкому сільської ради від 05 березня 1996 року №15 "Про перейменування вулиць і перенумерацію будинків на території сільської ради народних депутатів" частина АДРЕСА_2 перейменована на АДРЕСА_2, змінена нумерація будинків. Спадковий будинок на даний час має адресу: АДРЕСА_2. Спадкоємцем майна нині померлого ОСОБА_4 стала його дружина ОСОБА_5, яка в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - 1/2 частиноюжитлового будинку АДРЕСА_2. 26 червня 2013 року ОСОБА_5, яка являється йому матір"ю померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок, №7, загальною площею 220,65 кв.м., житловою площею 119,36 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 області. Вартість житлового будинку на даний час становить 304477 гривень, що підтверджується довідкою виданою техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6, №4 від 03.02.2015 року. Отже, він, будучи сином ОСОБА_5 являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом. При цьому ступінь родинного зв"язку підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 від 18 лютого 1952 року, де його матір"ю записана ОСОБА_7. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін та доповнень, його мати ОСОБА_7, змінила своє прізвище, ім"я та по-батькові на ОСОБА_8, а згодом після одруження змінила прізвище на ОСОБА_5. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті матері він фактично прийняв, бо постійно проживав із нею аж по день її смерті та протягом шести місяців з початку відкриття спадщини не відмовився від її прийняття. Як спадкоємець першої черги спадкування за законом він звернувся до Рахівської ДНК із заявою про прийняття спадщини. Однак в цьому йому було відмовлено через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів спадкового будинку за спадкодавцем ОСОБА_5, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва. На підставі наведеного просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5. право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача Середньоводянської сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, Шіман Н.І. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68 років помер громадянин

ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23 січня 2015 року.

Після смерті громадянина ОСОБА_4, відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 являлася його дружина ОСОБА_5, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №6 від 23 січня 2015 року.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 Кодексу).

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_5 прийняла спадщину за своїм чоловіком ОСОБА_4, вступивши в оперативне управління та спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянка ОСОБА_5 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23 січня 2015 року.

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином нині померлої ОСОБА_5. Ступінь родинного зв"язку підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18 лютого 1952 року, де матір"ю позивача записана ОСОБА_7.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін та доповнень №9 від 27 січня 2015 року ОСОБА_7, змінила своє прізвище, ім"я та по-батькові на ОСОБА_8, а згодом після одруження змінила прізвище на ОСОБА_5.

На підставі наведеного, суд вважає доведеним той факт, що позивач ОСОБА_2 являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Судом встановлено, що після смерті громадянки ОСОБА_5, залишилося спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_2.

Вартість спадкового житлового будинку на даний час становить 304477 гривень, що стверджується довідкою, виданою техніком з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_6

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_6, спірний будинок побудований у 1984 році.

З довідки №36 виданої 28.01.2015 року виконкомом Середньоводянської сільської ради, слідує, що згідно погосподарським книгам, житловий будинок АДРЕСА_2, зареєстрований за померлою ОСОБА_5.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, після смерті своєї матері ОСОБА_5, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що ствердується довідкою №88 виданою 28.01.2015 року виконкомом Середньоводянської сільської ради.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.