Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про визнання частково недійсним рішення сільської ради щодо приватизації земельної ділянки і державного акту на право приватної власності на землю, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа - Новоселицька державна нотаріальна контора, про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та державної реєстрації права власності, часткове скасування рішення сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на нерухоме майно в порядку набуття та в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_5 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_4 та Маршинецької сільської ради Новоселицького району, про визнання частково недійсним рішення сільської ради про приватизацію земельної ділянки і державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що він та ОСОБА_4 своєчасно прийняли спадщину за законом в рівних частках після смерті його батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з чим нотаріусом було видано йому свідоцтво про спадщину від 18 травня 1995 року на 1/2 частку автомобіля та причепу та свідоцтво про спадщину від 24 травня 2006 року на 1/2 частку батьківського домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1. В 2013 році він дізнався, що ОСОБА_4 у 2002 році приватизувала земельну ділянку, на якій розташоване батьківське домоволодіння.

Просив визнати частково недійсним рішення Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 12 від 11 листопада 1996 року про приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,27 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 004001, виданого 14 січня 2002 року на ім'я ОСОБА_4

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, Маршинецької сільської ради Новоселицького району, про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та державної реєстрації права власності, часткове скасування рішення сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на нерухоме майно в порядку набуття та в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що в 1966 році вона почала проживати однієї сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 у його домоволодінні, яке розташовано по АДРЕСА_1. Від фактично спільних подружніх відносин у них народився син ОСОБА_8, а шлюб вони зареєстрували 1989 році, що було необхідно їм для виїзду в Румунію. В 1977 році за спільні кошти та спільною працею на місці старого саманного будинку, у вказаному домоволодінні вони побудували новий цегляний будинок, в якому продовжили жити. Після смерті її чоловіка ОСОБА_7 спадщину за законом прийняла тільки вона, однак нотаріус видала свідоцтво про спадщину і позивачу ОСОБА_6 - синові спадкодавця від першого шлюбу, який до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний термін не звертався та в управління і володіння спадковим майном не вступив, оскільки проживав у республіці Молдова. Крім цього, рішенням Виконавчого комітету Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 36/2 від 13 вересня 2000 року право власності на побудований ними будинок був оформлений після смерті спадкодавця ОСОБА_7 тільки за ним, чим було порушено її право власності на 1/2 частку вказаного будинку, оскільки вона нарівні із померлим чоловіком своєю працею та коштами приймала участь у його будівництві. На підставі даного незаконного рішення Виконавчого комітету Маршинецької сільської ради були видані свідоцтво про право власності на будинок та свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7

Просила частково скасувати рішення сільської ради про визнання права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частку домоволодіння, частково скасувати свідоцтво про право власності на домоволодіння в частині визнання права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частку домоволодіння, скасувати видані нотаріусом свідоцтва про спадщину та визнати за нею право власності на домоволодіння, в тому числі на 1/2 частку, набуту своєю працею та коштами у спільному сумісному майні та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2015 року, у задоволенні первісного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Скасовано частково п. 2 «а» та п. 3 «а» рішення Виконавчого комітету Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 36/2 від 13 вересня 2000 року, а саме - в частині оформлення за ОСОБА_7 права власності на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 Чернівецької області та видачі свідоцтва про право власності.

Скасовано частково свідоцтво про право власності на житловий будинок від 03 жовтня 2000 року, видане Виконавчим комітетом Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на підставі рішення № 36/2 від 13 вересня 2000 року, а саме в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 Чернівецької області.

Скасовано частково свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 травня 2006 року, зареєстроване в реєстрі за № 1433, видане на ім'я ОСОБА_6 про спадкування після смерті ОСОБА_7 1/2 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Чернівецької області, та державну реєстрацію в Новоселицькому комунальному бюро технічної інвентаризації права власності на дане нерухоме майно, а саме в частині визнання за ОСОБА_6 права на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Чернівецької області, набуте ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 вересня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 2648, видане на ім'я ОСОБА_4 про спадкування після смерті ОСОБА_7 1/2 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Чернівецької області.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частки домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «В», сараїв літера «Г», «Д», вбиральні літера «Е», вигребу № 2, колодязя № 3, огорожі № 4-7, замощення «І» та розташовано по АДРЕСА_1 Чернівецької області, а саме на 1/2 частку домоволодіння, яке набуто внаслідок її участі працею й коштами у створенні спільної власності та на ј частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7

В решті заявлених зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_5, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити позов ОСОБА_6

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та частково задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_6 став власником Ѕ частки спірного будинку після видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 травня 2006 року, а тому рішення Маршинецької сільської ради про приватизацію земельної ділянки, яке було прийнято 11 листопада 1996 року і на його підставі 14 січня 2002 року ОСОБА_4 був виданий державний акт на право приватної власності на землю, не могло порушити права та законні інтереси ОСОБА_6 Крім того, суди дійшли правильного висновку, що житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 були побудовані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час спільного проживання, за рахунок праці кожного з них та за спільні сімейні кошти, оскільки кожен з них працював, а тому вказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності та належить їм в рівних частках. Також колегія суддів погоджується з тим, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Маршинецької сільської ради № 36/2 від 13 вересня 2000 року про оформлення права власності на вказаний житловий будинок в цілому за померлим ОСОБА_7 та видачею свідоцтва про право власності, фактично порушено право власності ОСОБА_4 на половину вказаного домоволодіння, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про його часткове скасування, а саме в частині Ѕ частки, яка належить ОСОБА_4 та визнання за нею права власності на дану частку, як набуту своєю працею та спільними коштами у спільному сумісному майні, а також часткове скасування, виданого ім'я ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_7 в частині ј частки домоволодіння та скасування в цілому свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук