Справа №127/4952/15-ц
Провадження № 2/127/2728/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

прокурора Коломієць С.С.,

представників відповідача Удод К.В. та Гавріна О.І.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області - Душевської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом першого заступника прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_1 до Донецького національного університету м. Вінниці за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області та Міністерства освіти і науки України про стягнення коштів та зобов'язання до вчинення дій , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся перший заступник прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_1 до Донецького національного університету м. Вінниці про стягнення коштів та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 з приводу порушення його права при нарахуванні та виплаті стипендії, прокуратурою м. Вінниці встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 03.11.2014 року по теперішній час навчається в Донецькому національному університеті м. Вінниці на 1 курсі денного відділення бюджетної форми фінансування юридичного факультету за спеціальністю «правознавство». Відповідно до наказу МОН України № 1084 від 30.09.2014 року до завершення збройного конфлікту на території м. Донецьк Донецький національний університет проводить свою освітню діяльність на території м. Вінниці. Батько позивача ОСОБА_1 на момент вступу сина на навчання до Донецького національного університету мав стаж роботи під землею тривалістю більше 15 років, що підтверджується довідками з ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1» та з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», копією трудової книжки ОСОБА_8 Вказані довідки були також надані до приймальної комісії ОСОБА_1 під час вступу на навчання. Положенням ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що, зокрема, дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Оскільки ОСОБА_1 є сином шахтаря зі стажем підземної роботи більше 15 років, з початку навчання йому мала бути призначена стипендія у розмірі встановленого на той час прожиткового мінімуму для працездатних осіб з коригування цього розмірі із зміною прожиткового мінімуму. Однак, з моменту вступу на навчання ОСОБА_1 отримує щомісячно державну стипендію, розмір якої не відповідає розмірі встановленому ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Так, відповідно до довідки про доходи № 9/15-2 від 03.03.2015 року вбачається що ОСОБА_1 з листопада 2014 року по лютий 2015 року отримував щомісячну державну стипендію у розмірі мінімальної ординарної академічної стипендії. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 04.02.2015 року звертався до ректорату Донецького національного університету м. Вінниці з письмовою заявою про призначення йому належної стипендії, однак йому було відмовлено. Відповідно до законодавства України за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року включно ОСОБА_1 мав би отримати стипендію у розмірі 4 872, 00 гривень. Однак, згідно довідки про доходи ОСОБА_1 за вищевказаний період було нараховано стипендію всього у розмірі 3 076, 37 гривень. Отже, загальна сума недорахованої та невиплаченої ОСОБА_1 стипендії становить 1 796, 63 гривень. ОСОБА_1 має скрутне матеріальне становище, не може залучитись підтримкою сім'ї через збройний конфлікт на сході України, знаходиться в складній життєвій ситуації та неспроможний забезпечувати своє нормальне існування лише за рахунок стипендії в розмірі 730, 00 гривень. Крім того, позивач проживає в гуртожитку, за проживання в якому щомісяця сплачує 252, 00 гривень. З метою захисту майнових прав та інтересів студента 1 курсу Донецького національного університету м. Вінниці ОСОБА_1, зважаючи на його неспроможність самостійно захистити свої права, враховуючи його матеріальний стан, правову необізнаність та соціальний статус переселенця - у прокурора наявні підстави для звернення до суду за захистом прав та інтересів даного громадянина.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду першого заступника прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_1 із вимогами про стягнення з Донецького національного університету м. Вінниці за рахунок коштів державного бюджету України на користь студента 1 курсу ОСОБА_1 недорахованої та невиплаченої стипендії у сумі 1 796, 63 гривень, та зобов'язання Донецький національний університет м. Вінниці призначити ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалами суду від 23.03.2015 року та від 23.04.2015 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залученоГоловне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Міністерство освіти і науки України.

В ході розгляду справи заступником прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_1 було збільшені позовні вимоги, а саме: заступник прокурора просив суд стягнути з Донецького національного університету м. Вінниці за рахунок коштів державного бюджету України на користь студента 1 курсу ОСОБА_1 недорахованої та невиплаченої стипендії у сумі 2 389, 20 гривень, та зобов'язати Донецький національний університет м. Вінниці призначити ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Прокурор прокуратури м. Вінниці Коломієць С.С. та позивач збільшенні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представники відповідача позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник відповідача Гаврін О.І. надав суду письмові заперечення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області Душевська Н.С. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Однак, на адресу суду від Міністерства освіти і науки України надійшла заяви про розгляд справи у відсутність їх представника із зазначення, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити в їх задоволенні. Також, Міністерством освіти і науки України суду було надано письмові пояснення по справі.

Враховуючи думку прокурора, позивача, представників відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області і заяву Міністерства освіти і науки України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства освіти і науки України.

По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки № 509621559, виданої 15.01.2015 року Управлінням соціального захисту населення Департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. (а.с. 8)

Згідно наказу Донецького національного університету № 352/09 від 30.09.2014 року ОСОБА_1 з 30.09.2014 року зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням згідно з додатком. З додатку вбачається, що ОСОБА_1 зарахований на навчання за спеціальністю «Правознавство» за кодами особливого вступу 102, 116. (а.с. 79-81)

Судом перевірено коди особливих умов вступу, і встановлено, що код 102 - «Особи, які вступили на основі повної загальної середньої освіти», а код 116 - «Особи, яким Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надано право на вступ до вищого навчального закладу поза конкурсом». Слід зауважити, що вказана інформація перебуває у вільному доступі та є інформацією, яка відноситься до вільнодоступної та загальновідомої.

Крім того, представники відповідача в судовому засіданні визнали, що ОСОБА_1 вступив до Донецького національного університету м. Вінниці поза конкурсом як пільговик, а саме: особа, якій Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надано право на вступ до вищого навчального закладу поза конкурсом. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до довідки № 347/6.8.0-20, виданої 25.02.2015 року Донецьким національним університетом м. Вінниці, ОСОБА_1 навчається на 1-му курсі денного відділені бюджетної форми фінансування юридичного факультету за спеціальністю «правознавство». Термін навчання з 03.11.2014 року по 30.06.2015 року. (а.с. 6)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 03.09.1996 року виконкомом Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьком записан ОСОБА_8 (а.с. 19)

Судом встановлено, що батько студентаОСОБА_8 - ОСОБА_1 на день вступу сина до ДонНУ мав стаж підземних робіт більш ніж 20 років, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та довідками ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» № 308 від 29.08.2014 року та з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 146 від 01.09.2014 року. (а.с. 9-17)

ОСОБА_1 звертався до ректорату ДонНУ м. Вінниці з письмовою заявою про призначення йому належної стипендії згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте, ректоратом ДонНУ йому було відмовлено у призначені вказаної стипендії, керуючись Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженими постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення». (а.с. 20-21)

18.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора м. Вінниці з заявою щодо правильності визначення йому стипендії та представництва інтересів у суді (а.с. 4-5)

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції України та цього Закону покладається така функція, зокрема, як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина та держави у суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави або громадянина у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ.

Підставою звернення прокурора до суду з цією заявою в інтересах громадянина ОСОБА_1 є неспроможність самостійно захистити свої права на отримання стипендії, яке передбачено Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», враховуючи його матеріальний стан, правову необізнаність та соціальний статус переселенця.

Суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для звернення прокурора в інтересах громадянина ОСОБА_1 до суду із вимогами, що є предметом розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

При призначенні стипендії ВНЗ керуються Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», дія якого поширюється на осіб, які навчаються у ВНЗ за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Разом з тим, чинним Порядком призначення і виплати стипендії «Питання стипендіального забезпечення», затвердженим постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882, окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» він не приведений.

Однак, положення Порядку призначення виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Доводи представників відповідача щодо застосовування Закон України «Про вищу освіту», а не положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не заслуговують на увагу, оскільки п. 3 Перехідних положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону, а тому для правовідносин, що виникають під час навчання у вищому навчальному закладі особи, батько якої є шахтарем та має стаж підземної роботи не менш як 15 років, пріоритетними є норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на отримання соціальної стипендії в даному випадку, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тобто, аналіз норм чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та фактичні обставини, встановлені у судовому засіданні, вказують на право ОСОБА_1 отримувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак за весь час навчання позивачу нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.09.2014 року по 30.11.2015 року становить 1 218, 00 гривень.

Натомість, ОСОБА_1 відповідно довідки про доходи № 79/15-2 від 14.05.2015 року було нараховано ординарну стипендію, яка за розміром є значно меншою: листопад 2014 року - 730, 00 грн., грудень 2014 року - 730, 00 грн., січень 2015 року - 730, 00 грн., лютий 2015 року - 830, 00 грн., березень 2015 року - 830, 00 грн., квітень 2015 року - 830, 00 гривень та індексація стипендії за період з лютого 2015 року по квітень 2015 року (включно) в розмірі 238, 80 гривень. Загальна сума стипендії з індексацією за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року (включно) становить 4 918, 80 гривень. (а.с. 57)

Відповідно до розрахунку, складеного Прокуратурою м. Вінниці, сума ненарахованої та невиплаченої стипендії ОСОБА_1 за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року (включно) складає 2 389, 20 гривень. (а.с. 56)

Судом перевірено розрахунок заборгованості із не донарахованої та невиплаченої стипендії, та встановлено його відповідність нормам чинного законодавства України.

Посилання представників відповідача на те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. Крім того, пунктами 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та положеннями Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» зупинено дію положень окремих законів та визначено перелік законів, які застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014-2015 роки. До переліку зупинених нормативних актів Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, його дію не було зупинено.

Також, суд виходить із того, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Донецький національний університет м. Вінниці зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, заява №63134/00 ).

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Застосування судами при розгляді справ Конвенції прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду як джерела права передбачене ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчається на першому курсі Донецького національного університету м. Вінниці та згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» йому має нараховуватись та виплачуватись стипендія в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак його право на отримання вказаної стипендії було порушено, що призвело до виникнення заборгованості.

Тому, враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав ОСОБА_8 шляхом стягнення з Донецького національного університету м. Вінниці за рахунок коштів державного бюджету України на його користь недорахованої та невиплаченої стипендії у сумі 2 389, 20 гривень, та зобов'язання Донецький національний університет м. Вінниці призначити ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у визначеному чинним законодавством порядку.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З позовної заяви вбачається, що вона містить одночасно як вимоги майнового, так і немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи ч. 3 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487, 20 гривень.

На підставі викладеного вище та керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про вищу освіту», Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про прокуратуру», ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Донецького національного університету м. Вінниці (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 21, ) за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_8, ідентифікаційний № НОМЕР_1, недораховану та невиплачену стипендію у сумі 2 389 (дві тисячі триста вісімдесят дев'ять) гривень 20 копійок.

Зобов'язати Донецький національний університет м. Вінниці призначити ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, згідно ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стягнути з Донецького національного університету м. Вінниці (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 21, ) в дохід держави судовий збір в сумі 487, 20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: