Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/4363/14-ц

Провадження № 2/126/89/2015

"14" грудня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з: права на право на земельну частку (пай), майнового паю та 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, 1/4 частина якого належала ОСОБА_4, дружині ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкове майно якої прийняв ОСОБА_5, але не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 будучи синами померлого є єдиними спадкоємцями на його майно. Позивач та його дружина ОСОБА_7 є власниками іншої 1/2 частини будинку. Однак, оформити спадкове майно позивач не має можливості по тій причині, що документи, що підтверджують його родинні відносини з померлим мають розбіжності. У його свідоцтві про народження прізвище батька записано як «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах: сертифікаті на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1 прізвище батька записано як «ОСОБА_3», та майновому паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2, прізвище батька записано як «ОСОБА_3». Крім того, оформити у нотаріуса спадкове майно на будинок ОСОБА_1 не може, оскільки даний житловий будинок відноситься до категорії колгоспного двору і відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності за померлими.

Враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив під час розгляду справи, просивши встановити факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є одна й та сама особа і він є батьком ОСОБА_1, а також визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з: 1/2 житлового будинку разом з відповідною часткою господарських споруд та будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 що знаходиться на території Великокиріївської сільської ради Бершадського району, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м.; а також господарські будівлі і споруди: а-веранда; а1 - навіс; Б-сарай; Бпід-погріб; б-веранда; б1-тамбур; б2 навіс; б3-навіс; В-сарай; Г-гараж; Е-сарай; К-навіс; 1-3 споруди, вартість 1/4 будинку на день смерті ОСОБА_10 складає 7974 грн., вартість 1/4 будинку на день смерті ОСОБА_11 складає 7974 грн.; майнового паю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, виданим Великокиріївською сільською радою 07.05.2002 року згідно списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 07.03.2002 року вартістю 3079 грн.; визнати за ОСОБА_12 право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з права на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим Бершадською районною державною адміністрацією 15.02.2000 року по Великокиріївській сільській раді Бершадського району Вінницької області згідно рішення Бершадської районної державної адміністрації від 15.05.1997 року за №135, розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах, реєстраційний номер 326 від 17.02.2000 року, вартістю земельної частки (паю) на час смерті померлого 21443,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак його представник адвокат Шишковський О.В. надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилась, однак її представник ОСОБА_14 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов визнав частково в частині визнання права власності, однак заперечував проти стягнення з відповідачки понесених витрат.

Представник Великокиріївської сільської ради до суду не з'явився, однак сільський голова надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради та в розгляді даного позову поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть а.с.5). Згідно з довідкою Великокиріївської сільської ради №974 від 03.12.2014 року (а.с.7) спадкоємцями на майно померлого є діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є ? частина житлового будинку АДРЕСА_1, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на загальну суму 3079 грн. (а.с.12) та право на земельну частку (пай) розміром в 1,74 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат а.с.13).

Оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості, так як відповідно до постанови нотаріуса (а.с. 6) наявні розбіжності в документах, які підтверджують родинні зв'язки з померлим. Крім того за життя ОСОБА_3 не оформив право власності на належну йому частку житлового будинку та не оформив спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_16, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Те, що померлому належала ? часина житлового будинку АДРЕСА_1, вказано у виписці з по господарської книги за 1991-1995 роки (а.с.8), де вказано, що даний двір відносить ся до категорії колгоспних дворів та до його складу входить голова -ОСОБА_17, його дружина -ОСОБА_16, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, син -ОСОБА_1 та онука ОСОБА_7

З виписки Великокиріївської сільської ради №958 від 01.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_8 входив до списку на отримання права на пайовий фонд майна (майновий сертифікат) в майні КСП «Маяк», реорганізованого в «Маяк» -Агрокооператив с Велика Киріївка розміром 3079 грн., однак майновий сертифікат було видано лише 07.05.2002 року, тобто після смерті ОСОБА_8

При цьому дійсно у свідоцтві про народження позивача (а.с.10) вказано, що його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_16, а в свідоцтві про смерть батька вказано як «ОСОБА_3». Родинні зв'язки позивача з померлим підтверджені довідкою сільської ради, де вказано, що він дійсно є сином ОСОБА_3 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6, який у первісному позові був вказаний відповідачем (свідоцтво про смерть а.с.40), однак до участі у справі було залучено ОСОБА_2, яка згідно з копією спадкової справи (а.с.ю.48-68) є правонаступницею та єдиною спадкоємицею померлого.

Суд не розглядає позовні вимоги позивача в частині визнання права на земельну частку за відповідачем, оскільки згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому ні первісний відповідач ні його правонаступник із зустрічним позовом до суду не звертались та не надавали суду доказів того, що вони претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_3

Дослідивши надані суду докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з викладених нижче обставин.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 112, ч. 3, ч. 4 ст. 113 ЦК Української РСР в редакції від 1963 року, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно ст. 101 цього Кодексу в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Вищевказана інструкція втратила чинність 19 січня 1996 року.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

П. 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, суд вважає доведеним те, що на день смерті ОСОБА_3 дійсно був власником ? частки житлового будинку, який є предметом позовних вимог, а тому в цій частині позов є законним та обґрунтованим.

Щодо майнового сертифікату, то відповідачем не надано суду правовстановлюючого документу, який би підтверджував те, що ОСОБА_3 на день смерті дійсно був власником майнового сертифікату на суму 3079 грн. В якості доказу ним надано копію майнового сертифікату в якому прізвище, ім'я та по батькові власника не співпадає з анкетними даними спадкодавця. Тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до змісту п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судами також не встановлюється тотожність особи. Дані твердження свідчать про те, що суд не може встановити той факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є одна й та сама особа. Однак, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1, що дає суду можливість встановити факт родинних відносин між даними особами.

Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, виходячи з аналізу поданих доказів та враховуючи положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 101, 112, 113, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РС Р (від 18 липня 1963 року), ст. ст. 328, 392, 1228 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з: 1/2 житлового будинку разом з відповідною часткою господарських споруд та будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 що знаходиться на території Великокиріївської сільської ради Бершадського району, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м.; а також господарські будівлі і споруди: а-веранда; а1 - навіс; Б-сарай; Бпід-погріб; б-веранда; б1-тамбур; б2 навіс; б3-навіс; В-сарай; Г-гараж; Е-сарай; К-навіс; 1-3 споруди, вартість 1/4 будинку на день смерті ОСОБА_10 складає 7974 грн., вартість 1/4 будинку на день смерті ОСОБА_11 складає 7974 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три грн.. 60 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Р. В. Хмель