Номер провадження 2/754/318/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарях - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3 - тя особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні власністю

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що зазначена квартира належить на праві власності належить йому, його матері - ОСОБА_2 та сестрі - ОСОБА_3 в рівних долях.

Рішенням суду встановлено порядок користування квартирою, за якого в користування позивача виділено кімнату площею 14,9 кв.м. з балконом, відповідачам - кімнати площею 17 та 10,2 кв.м. та зобов'язано відповідачів не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності.

Протягом декількох років відповідачі рішення виконували, однак з часом непорозуміння щодо користування квартирою виникли знову.

Я зв'язку з неможливістю проживати в одній квартирі з співвласниками позивач має намір розпорядитися належною йому частковою на власний розсуд, однак відповідачі в цьому йому перешкоджають, не надаючи свідоцтво про право власності на квартиру та не визнаючи його власником частини квартири.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у заяві підстав.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що відповідачі визнають право власності позивача та не перешкоджають йому проживати у квартирі, а навпаки, цього не бажає позивач.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі, сторін у справі як свідків, свідків, дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 відповідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.05.2006 року належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_5 - відповідачам у справі та позивачу ОСОБА_6 в рівних долях. (а.с. 11).

09.06.2007 року відповідач ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 та у зв'язку з цим змінила прізвище на «ОСОБА_3» (а.с. 209).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2008 року, залишеним в цій частині без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.04.2008 року встановлено порядок користування спірною квартирою, за якого в користування позивача виділено кімнату площею 14,9 кв.м. з балконом, відповідачам - кімнати площею 17 та 10,2 кв.м. та зобов'язано відповідачів не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності (а.с. 16 - 19).

Судом встановлено, що відповідачі не визнають право власності позивача на квартиру та чинять йому перешкоди у вільному користуванні та розпорядження своїм майном, а саме - не надають йому свідоцтво про право власності для реалізації своїх прав як власника.

Зазначені обставини підтверджуються зверненням позивача до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо видачі дублікату свідоцтва (а.с. 15) та до ЖЕК про чинення йому перешкод у користуванні житлом (а.с. 241).

Крім того, допитаній в судовому засіданні як свідок позивач пояснив, що після того як він висловив намір продати належну йому частину квартири відповідачі у справі змінили замки на вхідних дверях, створюють неможливі умови проживання у квартирі, не визнають його власником частини квартири та не надають свідоцтво про право власності на житло, чим перешкоджають розпорядитись своїм майном.

Допитана як свідок ОСОБА_8 - дружина позивача пояснила, що у 2008 році вона вселилась до квартири чоловіка, однак у зв'язку з неможливими умовами проживання були вимушені залишити житло.

Після рішення суду про встановлення порядку користування квартирою у 2008 році чоловік вирішив продажу належну йому частку квартири, оскільки разом з відповідачами проживати можливості не було, вони заперечують, що чоловік є власником частини квартири та має право на вільне розпорядження своїм майном.

Допитана як свідок відповідач ОСОБА_3 пояснила, що після смерті батька брат жодної допомоги матері не надавав, жодної участі в утриманні квартири не приймав, участі в похованні батька не приймав.

При цьому зазначений свідок жодних доводів в обґрунтування заперечень позову не навела.

Не навів таких доводів і допитаній як свідок ОСОБА_9. який лише пояснив, що мати ображається на позивача, оскільки він не надає їй жодної допомоги та зазначив, що в нього є ключі від квартири сторін у справі, однак позивач до нього щодо отримання ключів не звертався.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та задовольняє їх у повному обсязі.

Задовольняючи позов суд відповідно ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати - суму сплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні кімнатою площею 14,9 кв.м. з балконом у зазначеній квартирі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 835 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя