Справа № 587/145/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І. при секретарі Домненко Н.І., з участю: представника позивачки ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 1 704 гривень 13 копійок заборгованості з орендної плати за 2011 рік, 3 % річних, інфляційного збільшення заборгованості та пені за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік.

В письмовій заяві від 14 травня 2015 року представник позивачки ОСОБА_1 уточнила та збільшила позовні вимоги і просила розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнути з відповідача на користь позивачки 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вони в них вказали, що 17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого позивачка надала відповідачу у строкове платне користування належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі, за умовами якого було збільшено плату за користування земельною ділянкою з 442 гривень до 1083 гривень 75 копійок за рік.

На підставі договору оренди землі від 17 січня 2005 року відповідач користувався належною позивачці земельною ділянкою в період з вересня 2006 року по грудень 2013 року.

В 2011-2012 роках відповідач не виплачував позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою і лише 27 листопада 2013 року товариство виплатило їй 1712 гривень 89 копійок орендної плати за 2011-2012 роки та 1712 гривень 89 копійок орендної плати за 2013 рік, всього 3425 гривень 78 копійок.

Незважаючи на вимоги позивачки товариство (систематично) протягом 2-х платіжних періодів підряд не виплачувало позивачці орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року.

З урахуванням умов додаткового договору за 2011-2013 роки товариство повинно було сплатити ОСОБА_4 5431 гривню 32 копійок, тому сума заборгованості по орендній платі за ці роки становить 2 005 гривень 54 копійки з урахуванням індексів інфляції.

З урахуванням даної суми заборгованості станом на 28 листопада 2013 року відповідач повинен сплатити ОСОБА_4 3 % річних, що становить 120 гривень, та 511 гривень 41 копійку інфляційного збільшення заборгованості.

Позивачка ОСОБА_4 ні разу в судові засідання не зявлялась, хоч про час судового розгляду справи належним чином повідомлялась. В письмовій заяві просила провести судовий розгляд справи за її відсутності та уточнені і збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю.

Представники відповідача ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали повністю, оскільки за 2-а роки відповідач порушив строки виплати орендної плати за користування земельною ділянки позивачки, що не є систематичної несплатою її.

За умовами договору оренди землі та додаткового договору до нього ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» 27 листопада 2013 року сплатило позивачці 3425 гривень 78 копійок орендної плати за користування земельною ділянкою в 2011-2013 роках та розрахувалось з нею у повному обсязі з урахуванням індексів інфляції, пені та відрахуваннями податку з доходів фізичних осіб.

На протязі 2011-2013 років та до звернення до суду з позовом ОСОБА_4 ні разу не зверталася до товариства з вимогою щодо сплати заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою чи розірвання договору оренди землі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_4 надала у строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років , який 13 вересня 2006 року був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», що підтверджується його копією (ар.с. 8-9). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 29466 гривень 74 копійки, орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі становила 442 гривні за рік (1,5 % від даної суми).

Відповідно до п. 11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п. 12 договору).

01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 05 жовтня 2010 року (ар.с.12).

Відповідно до п. 1.3 додаткового договору п. 9 договору був викладений в новій редакції, що орендна плата повинна вноситься орендарем у формі натуральної і вона була встановлена у розмірі 1083 гривень 75 копійок за рік, що становить 3 % від нормативно-грошової оцінки земельного паю, яка стала становить 36 125 гривень 14 копійок.

27 листопада 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_4 3425 гривень 78 копійок орендної плати за користування землею за 2011-2013 роки, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів та їх оригіналами, які оглядались в судовому засіданні (ар.с.35, 36).

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З урахуванням індексів інфляції та умов укладених між сторонами договору оренди землі та додаткового договору до договору оренди землі орендна плата за користування належною позивачці земельною ділянкою становить:

за 2011 рік 1133 гривні 60 копійок (1083, 75грн. *104,6 %);

за 2012 рік 1133 гривні 60 копійок;

за 2013 рік 1139 гривень 27 копійок (1133, 60 грн. *100,5 %).

Згідно умов п. 14а договору розмір пені становить:

за 2011 рік з 31 грудня 2011 року по 27 листопада 2013 року (1133, 60грн.*698 дн.*0,1 %) = 79 гривень 29 копійок;

за 2012 рік з 31 грудня 2012 року по 27 листопада 2013 року (1133,60 грн.*332дн.*0,01 %) = 37 гривень 63 копійки.

З урахуванням 15 % ПДФО відповідно до вимог ст. 168 Податкового кодексу України до виплати ОСОБА_4 станом на 27 листопада 2013 року належало:

за 2011 рік - (1133,60 грн.+79,29 грн.=1212 -89 грн.-181, 93 грн.) = 1030,96 гривень;

за 2012 рік (1133, 60 грн.+37,63 грн.=1171,23 грн.-175, 68 грн.) = 995,55 гривень;

за 2013 рік (1139,27 грн.-170,89 грн.) = 968, 38 грн., а всього 2994 гривні 89 копійок.

В розрахунку представника позивачки помилково був врахований індекс інфляції, починаючи з 2006 року та 3 % річних, а в розрахунку представника відповідача при нарахуванні розміру орендної плати за 2012-2013 роки помилково була взята непроіндекосвана сума орендної плати в розмірі 1083,75 гривень, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки представників сторін.

Стягнення 3 % річних за прострочення строків виплати орендної плати не передбачено умовами договору оренди землі та додаткового договору.

Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та за 2012 роки була виплачена позивачці з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена їй своєчасно і в повному обсязі та станом на 27 листопада 2013 року відповідач за ці роки розрахувався з нею в повному обсязі, порушення визначених договором строків виплати орендної плати за 2011-2012 роки не є систематичною несплатою орендної плати, тому ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю.

Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобовязань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, 526, 611, 625, 629 та 651 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 15, абз. 5 ч. 1 ст. 24 ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2973 гривень 90 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя В.І.Куц