Провадження № 6/761/952/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2005р. було задоволено позов ЗАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» суми боргу у розмірі 23350,61 грн. та державного мита в розмірі 234,0 грн., а всього 23584,61 грн.

В серпні 2015р. заявник ЗАТ «АІСЕ Україна» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-306/05 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» боргу в сумі 23584,61 грн. та поновити ЗАТ «АІСЕ Україна» строк для пред'явлення до виконання даного виконавчого документа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015р. було виділено в окреме самостійне провадження вимогу ПрАТ «АІСЕ Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом ЗАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду оповіщались в установленому законом порядку, при цьому, до початку судового розгляду, представником заявника було подано клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності, заявлені вимоги представник підтримав в повному обсязі. Згідно положень ст. 371 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно листа-відповіді Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 30 січня 2015р. за №3253, постановою від 28 травня 2009р. виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-306/05, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» боргу в сумі 23584,61 грн., було завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено на адресу стягувача, повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив.

Однак, лист від Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ з оригіналом виконавчого листа по справі №2-306/05 до ПрАТ «АІСЕ Україна» не надходив.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015р. заяву ПрАТ «АІСЕ Україна» про видачу дублікату виконавчого листа по зазначеній цивільній справі задоволено та видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 суми боргу відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2005р. по цивільній справі № 2- 306/05.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для повторного пред'явлення зазначеного вище виконавчого документа до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Поновити Приватному акціонерному товариству «АІСЕ Україна» пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 суми боргу відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2005р. по цивільній справі № 2- 306/05 за позовом Закритого акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: