08 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В., Музичко С.Г.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення, -
У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні та розпорядженні майном - квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на грубе порушення норм матеріального та процесуального права, а також, права відповідача та його представника на судовий захист.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2013 ОСОБА_1 надала довіреність на ім'я ОСОБА_2 про право розпорядження у повному обсязі - продати по ціні та на умовах на розсуд представника, належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Довіреність на розпорядження квартирою посвідчена приватним нотаріусом КМНО ЛьовушкінимО.Є. за місцем проживання довірителя: АДРЕСА_2, у зв'язку із її похилим віком та станом здоров'я.

Справа 754/11479/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4693/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
30.08.2013 між ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Льовушкіним О.Є. за реєстровим номером № 1051.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири продавець ОСОБА_1 зобов'язувалася знятися з реєстраційного обліку особисто та зняти з реєстраційного обліку інших осіб, які знаходяться на реєстрації у вказаній квартирі до 30.08.2013, звільнити квартиру від речей та від осіб, які там знаходяться та проживають до 30.08.2013, при цьому передати покупцю всі комплекти ключів від квартири, технічну документацію, документи з оплати комунальних послуг.

Разом з тим, зі змісту зазначеного договору вбачається, що сторони діяли добровільно, без тиску та примусу, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8737203 вбачається, що проведено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я ОСОБА_3

Як вбачається із акту ЖЕК-316 від 26.06.2014, в результаті відвідування квартири АДРЕСА_1 працівниками ЖЕК 25.06.2014 та 26.06.2014, двері квартири ніхто не відчинив.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 не має можливості потрапити до спірної квартири, позбавлений можливості користуватися квартирою у зв'язку із проживанням в ній ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, обставини справи та докази у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки достовірно встановлено, що спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_3, проте в ній проживає ОСОБА_1, чим чинить перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні його права користуватися квартирою. Право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру припинилося з моменту укладення договору купівлі-продажу від 30.08.2013.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: