Справа № 291/1300/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

21 грудня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

при секретарі - Герасимчук Н.П.

з участю - відповідачки ОСОБА_1

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в смт Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та визнання незаконними дій, які перешкоджають набуттю права власності на земельну ділянку

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач направив до суду заяву в якій просить залишити позов без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин суд вважає необхідним залишити заяву без розгляду.

Відповідачка по справі подала до суду заяву про компенсацію витрат згідно зі ст.89 ЦПК України і просила покласти витрати на адвокатську правову допомогу згідно Договору б/н від 07.11.2015 р. в розмірі 2500,00 грн., 125 грн. за використання транспорту адвокатом проїзд з м.Сквира до смт. Ружин для участі у судових засіданнях на позивача ОСОБА_2.

В судовому засіданні відповідачка підтримала заяву про компенсацію витрат.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у пункті 38 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.14 р. № 10, відповідно до статті 89 ЦПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. В інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі предявлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомо-ги адвоката, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Гранич-ний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року.

Згідно ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно зі ст. ст. 84 і 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджені обґрунтованими та належними письмовими доказами наявними у справі. Так, на підтвердження наданої правової допомоги позивач надав відповідний договір / а.с.45-46/. Обсяг наданих правових послуг долученою квитанцією про оплату наданих правових послуг адвокатом ОСОБА_3 від 10.11.2015 року ( а.с.78,79).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 приймав участь у справі як представник відповідача, тобто був допущений судом до участі в справі відповідно до наявного договору про надання правової допомоги 30.11.2015 року з 15 год. 31 хв. до 16 год. 02 хв. ( а.с.66-67).

Зважаючи на вказане, з врахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України щодо пропорційності задоволених позовних вимог присудженим судовим витратам, часу проведення судових засідань та складності і об'єму виготовленої позовної заяви та заяви про зменшення позовних вимог, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу, понесених позивачем підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 284 грн. 89 коп. витрат на правову допомогу, що відповідає затраченому часу судових засідань (31 хвилин), часу на складання заяв:

1378 грн. х 40% = 551.2 грн. - за одну годину;

551.20 грн. : 60 хв. = 9.19 грн. за одну хвилину;

31 хв. х 9.19 грн. = 284.89 грн..

Разом з тим, відповідач не надав суду документального підтвердження (розрахунку) затрат, понесених адвокатом на проїзд з м.Сквира до смт Ружин, а саме, відстань, кількість ви-користаного пального, його вартість, а тому ці витрати не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність доку-ментального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.200 ЦПК України під час вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням складається протокол, який приєднується до справи та повинен бути оформлений не пізніше наступного дня після вчинення окремої процесуальної дії.

Проте, на обґрунтування факту надання допомоги адвокатом поза судовим засіданням, не надано протоколів, що підтверджують вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Суд критично оцінює наданий адвокатом акт про надання правової допомоги від 20.12.2015 року, оскільки з останнього не вбачається час початку і закінчення вчинення ним окремої процесуальної дії поза судовим засіданням.

Керуючись п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 -VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, суд -

ухвалив:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод та визнання незаконними дій, які перешкоджають набуттю права власності на земельну ділянку залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2, 1978 року, ідентифікаційний код

НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 284 грн. 89 коп. ( двісті вісімдесят чотири грн.. 89 коп.).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її про-голошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апе-ляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. М. Нейло.