Справа № 567/1177/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1А та його представника -ОСОБА_2

представника відповідача -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське" про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди,-

встановив :

Позивач звернувся з позовом в суд та просить поновити його на посаді різноробочого Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське", мотивуючи свою заяву тим, що із займаної посади він був звільнений з грубим порушенням трудового законодавства. Крім того позивач просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та десять тисяч моральної шкоди, заподіяної йому незаконним звільненням із займаної посади.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обємі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав частково пояснивши, що на даний час ОСОБА_1 поновлений на роботі та йому виплачений заробіток за час вимушеного прогулу. Однак, не компенсовано моральну шкоду та в наказі від 13 листопада 2015 року, його довірителя поновлено на роботі з 9 жовтня 2015 року, в той час як було звільнено з 6 жовтня цього року, а тому просить внести виправлення в цей наказ.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що наказом від 13.11.2015 року ОСОБА_1 поновлений на посаді різноробочого з 9 жовтня 2015 року, йому виплачена заробітна плата за весь час вимушеного прогулу. Рахує, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не є обґрунтованими та нічим не доведені, а тому рахує за необхідне в цій частині в задоволені позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, свідка рахує, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

13 жовтня 2015 року позивач отримав лист від Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське", де його було повідомлено про необхідність зявитися в бухгалтерію підприємства для отримання трудової книжки та розрахункових виплат у звязку з його звільненням за прогули без поважних причин.

Відповідно до наказу № 11 від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_1, різноробочого, з 6 жовтня 2015 року у звязку з прогулом без поважних причин, звільнено за п.4 ст.40 КЗпП України.

Проте, так як між сторонами з цього приводу виник спір, то до початку розгляду справи по суті, 13 листопада 2015 року, директором товариства ОСОБА_4 був виданий наказ № 14 відповідно до котрого скасовано наказ № 11 від 09 жовтня 2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_1.

Його цим наказом поновлено на роботі з 9 жовтня 2015 року в якості різноробочого, а бухгалтерію зобовязано виплатити для позивача по справі компенсацію за вимушений прогул в розмірі середньомісячного заробітку за вирахуванням виплаченої йому при звільнені суми компенсації за невикористану відпустку.

При таких обставинах позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Однак, судом встановлено, що в наказі № 14 від 13 листопада 2015 року допущено помилку та позивача поновлено на робочому місці з 9 жовтня, а не 6 жовтня цього року.

Так як це не впливає на грошові виплати позивачу, котрі були виплачені з моменту звільнення 6 жовтня 2015 року, то суд рахує за можливе обмежитись внесенням виправлення в наказ в робочому порядку, представником відповідача, на що ті погодилися.

Представник позивача при таких обставинах, просить позовні вимоги, щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Однак, заява представника позивача в цій частині до задоволення не підлягає, так як позивач з такою позицією свого представника не погодився та позовні вимоги підтримав в повному обємі. А тому в задоволені цих позовних вимог судом повинно бути відмовлено, як безпредметних та таких, що були задоволені відповідачем добровільно.

Що стосується задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, то суд їх рахує завищеними та не вмотивованими. В результаті звільнення з підстав прогулу без поважних причин у позивача виник конфлікт з працедавцем та душевний дискомфорт.

Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України вiдшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працiвнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для органiзацiї свого життя.

Однак твердження позивача про те, що дії роботодавця призвели до погіршення його репутації різноробочого, як на самому підприємстві так і в населеному пункті де він мешкає, нічим не вмотивовані та не підтверджені доказами.

При таких обставинах суд рахує за необхідне стягнути на користь позивача 1500 гривень моральної шкоди.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 36, 221, 232, 233, 235, 236 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 15,30,62,75, 209, 212-215 ЦПК України , суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське" про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Користівське" внести зміни в наказ № 14 від 13 листопада 2015 року, замінивши запис: поновити ОСОБА_1 на роботі в якості різноробочого з 9 жовтня 2015 року на запис: поновити ОСОБА_1 на роботі в якості різноробочого з 6 жовтня 2015 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське" на користь ОСОБА_1 1500 гривень морального збитку.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Користівське" на користь держави 1218 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5