Провадження № 2-6123/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
31.07.2015 позивач ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Кашута Д.Є. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2840,10 грн.
В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, правом на участь у розгляді справи не скористався, письмових заперечень на позов не спрямував, із заявою про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності не звертався.
Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.169 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, забезпечивши відповідачу можливість з'явитися в суд і захистити свої права.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦК), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Стаття 526 ЦК визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Водночас стаття 525 ЦК встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
У ч. 2 ст. 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За умовами вказаного договору зберігач зобов'язався надавати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних Депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на погоджених у договору умовах, відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 травня 1998 року № 61, внутрішнього положення Зберігача, чинного законодавства України та на підставі розпоряджень депонента.
На виконання умов договору позивачем відповідно до п. 2.1. було відкрито відповідачу рахунок у цінних паперах, на який останнім було зараховано цінні папери, що підтверджується анкетою (карткою) депонента.
Протягом дії договору позивач свої зобов'язання щодо надання послуг за договором виконував належним чином.
Відповідно до п. 3.1. договору передбачено, що депонент оплачує послуги зберігача згідно з цим договором та відповідно до затверджених тарифів зберігача, які є невід'ємною частиною цього договору. Тарифи зберігача не повинні перевищувати максимального розміру, що встановлюється Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України.
У відповідності до п. 6.5.2. договору, у випадку затримки сплати вартості наданих послуг зберігача депонент сплачує зберігачу пеню 0,5% від загальної суми (за кожен день прострочення), що підлягає до сплати.
Згідно з п. 6.6. договору, якщо платіж за надані депоненту депозитарні послуги прострочено більш ніж на 20 днів, то така дія депонента вважається відмовою від виконання умов даного договору та зобов'язує депонента сплатити штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості депонента визначеної на день фактичної сплати.
Як вбачається з матеріалів справи свої взяті на себе зобов'язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконав.
Відповідно до представлених позивачем розрахунків слідує, що у результаті невнесення ОСОБА_1 у встановлені терміни платежів в рахунок сплати за послуги надані банком по договору, у нього утворилася заборгованість, в тому числі: сума боргу за період з жовтня 2009 по листопад 2012 в загальній сумі 900,00 грн., пеня за порушення умов договору у розмірі 726,25 грн. та штраф у розмірі 450,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 692,10 грн., 3% річних - 71,75 грн.
Доказів, які достовірно підтверджують оплату наданих позивачем послуг з боку відповідача суду не надано.
З урахуванням обставин наведених вище, сума заборгованості в загальному розмірі 2840,10 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива».
Оскільки даний позов від імені ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Кашута Д.Є., в силу положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» заборгованість в розмірі 2840,10 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: