АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року названу скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу суду з постановленням нової ухвали по суті скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону та в межах повноважень.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист від 01.04.2014 рокупро стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в загальному розмірі 976 834,78 грн.

В межах виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт на автомобіль Хундай, д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, про що складено акт опису та арешту від 01.10.2015 року.

Частинами 1 та 2 ст. 57 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

При винесенні оскаржуваного акту опису та арешту від 01.10.2015 року державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль на підставі рішення суду належить дружині скаржника, колегія суддів оцінює критично, оскільки судове рішення було винесено після накладення державним виконавцем арешту на спірний автомобіль.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 05 листопада 2015 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук