Справа № 189/623/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю прокурора Маковецької Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, а також стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністрації в Донецькій області, для встановлення відповідного статусу та подальшого влаштування дитини. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що ОСОБА_2, 1977 р.н. є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в покинутому будинку разом із співмешканцем ОСОБА_4, власного житла не має. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, не працює, побирається. Будинок, в якому проживає ОСОБА_2 в нежилому стані: вибиті вікна та двері, розвалена піч, відсутня електроенергія. Родина перебуває на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради з січня 2013 року, у зв'язку з тим, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не працює, зловживає алкоголем, веде асоціальний спосіб життя, бродяжить, отримує соціальну допомогу на дитину, але використовує її не за призначенням. Так, ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обов'язки щодо створення умов для розвитку, виховання, утримання дитини. Посадовими особами Курахівської міської ради неодноразово проводилися профілактичні бесіди з ОСОБА_2, надавалися рекомендації щодо працевлаштування, налагодження побуту, виконання батьківських обов'язків, пропонувалось лікування від алкогольної залежності, влаштування її самої та малолітньої дитини до реабілітаційного центру, але ОСОБА_2 навідріз відмовилася. Малолітня ОСОБА_3 якийсь час проживала в родині неповнолітньої подруги матері, ОСОБА_7 та її співмешканця, ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2, але зі слів мешканців Іллінка, дитина бродяжить, проситься до сторонніх людей їсти та ночувати. ОСОБА_7 повідомила, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу до дочки не з'являється, матеріальної допомоги не надає, з дочкою не контактує, а також повідомила, що вона з співмешканцем не мають наміру виховувати дівчинку у себе в родині, так як мають матеріальні проблеми, а також те, що дівчинка їх не слухається, тікає з дому, може бути довгий час відсутньою, контролювати її поведінку не вдається, вона відмовляється відвідувати навчальний заклад. Виходячи з обставин, що склалися, малолітню ОСОБА_3 було направлено до Велико-Новосілківського соціально-психологічного центру реабілітації дітей. В зв'язку з цим, позивач просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області - Кобзар Г.А. підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації - Гладкова Н.Є. проти задоволення позову не заперечує.

Прокурор прокуратури Покровського району Дніпропетровської області Маковецька Л.О. позов підтримала в повному обсязі та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності ОСОБА_2, яка в четверте не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не бере участь у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як складову духовного розвитку, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, як складову морального розвитку, не бере участі у здобутті дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач являється матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Як вбачається з копії обстеження умов проживання родини ОСОБА_2, 1977 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 від 09.02.2015 року, комісією у складі: заступника міського голови з питань соціально-культурного розвитку ОСОБА_13, спеціаліста у справах дітей міської ради, Кобзар Г.А, фахівця із соціальної роботи ЦСССДМ Мар'їнської РДА, Іванченко А.І., здійснено обстеження умов проживання родини ОСОБА_2, 1977 р.н. за адресою: АДРЕСА_1. Родина ОСОБА_2 на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 має малолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка з вересня 2014 року знаходиться у Велико-Новосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. ОСОБА_2 певного місця проживання не має, жінка не працює, зловживає алкоголем, веде асоціальний спосіб життя, бродяжить. Малолітня ОСОБА_3 якийсь час проживала в родині подруги матері, ОСОБА_7 та її співмешканця, ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно копії акту виявлення дитини, що опинилась в складних життєвих обставинах, малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.09.2014 року вбачається, що родина ОСОБА_2 на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради перебуває як така, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.10).

З копії звернення від 05.06.2014 року №1646/01-40 до Начальника Мар'їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області ВКМСД Гапонюка А.В. видно, що міський голова Сажко С.М. просить притягнути до відповідальності ОСОБА_2 як таку, що ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов'язків, щодо створення належних умов для розвитку, виховання, утримання малолітньої дитини (а.с.11).

Також, з копії звернення від 14.04.2014 року №1151/01-40 директору ЦСССДМ Мар'їнської районної державної адміністрації Ластовенку М.М. вбачається, що так як родина ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом Мар'їнського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчий комітет Курахівської міської ради просить надати інформацію про здійснення фахівцями соціальної роботи заходів по виведенню родини ОСОБА_2 з кризового стану за період перебування родини під соціальним супроводом (а.с.13).

Як вбачається з копії повідомлення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області від 10.04.2014 року №302 щодо сім'ї ОСОБА_2, Курахівській міській раді, Начальнику ССД Мар'їнської РДА, Кримінальній міліції у справах дітей було повідомлено про те, що сім'я ОСОБА_2 перебуває на постійному контролі як сім'я, яка опинилась у складних життєвих обставинах та перебуває під соціальним супроводом. Сім'я не має постійного місця проживання. ОСОБА_2 та її донька взагалі не мають реєстрації, в процесі роботи для сім'ї був знайдений будинок за адресою: АДРЕСА_3, де вони на даний час проживають. За місцем проживання батьки характеризуються негативно, так як не мають постійного місця роботи, схильні до вживання алкоголю, між собою вчиняють сварки, бійки, в результаті чого в будинку вибиті вікна, зірвані вхідні двері. Батьки неналежним чином виконуються свої обов'язки, не замаються вихованням та утриманням дитини (а.с.14).

З копії повідомлення Головного управління МВС України в Донецькій області Мар'їнського РВ зазначено, що 26.07.2013 року ОСОБА_2 була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4. На сьогоднішній день зі слів ОСОБА_2 вона та її малолітня дочка ОСОБА_3 житло не потребують, так як проживають в будинку її співмешканця ОСОБА_4 (а.с.19).

Як вбачається з копії акту обстеження родини ОСОБА_2, в якій виховується малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_4, було здійснено виїзд за зверненням ОСОБА_2, яка разом з малолітньою дитиною, ОСОБА_3, 2002 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_5. Так, ОСОБА_2 повідомила про те, що її співмешканець ОСОБА_4, з якими вони пооживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5, нині перебуває на лікуванні від алкогольної залежності. На даний момент ОСОБА_2 разом із малолітньою дочкою ОСОБА_3 проживають у сторонніх осіб (а.с.21).

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є матір'ю малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини на користь державного закладу до якого дитина буде влаштована.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 -215, 218, 224 -233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно її малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.03.2015 року і до повноліття дитини на користь державного закладу до якого дитина буде влаштована.

Передати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністрації в Донецькій області, для встановлення відповідного статусу та подальшого влаштування дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар