Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/258/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області про призначення зберігачем спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 16 лютого 2007 року оцінювачем майна в присутності судових виконавців описав майно боржника вартістю 282 720 грн.

Судовий виконавець постановою АА № 300548 від 16 лютого 2007 року наклав арешт та оголосив заборону на відчуження. Разом з тим ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не надали позивачу копію опису майна та не призначено зберігача спадкового майна, через що арештоване майно розкрадається, приховується, та зменшується злодіями, що посилились в арештованому будинку.

11 березня 2014 року Києво-Святошинський суд своєю ухвалою скасував постанову державного виконавця від 21.03.13 р. про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов'язав ВДВС вчинити дії щодо спадкового майна. ВДВС рішення та ухвали суддів не виконують в тому числі і щодо збереження спадкового майна.

З метою зупинення приховування, знищення та розкрадання арештованого майна та виконання рішення суду позивач просив зобов'язати ВДВС Києво-Святошинського РУЮ призначити позивача зберігачем спадкового майна та надати йому копію опису майна.

Позивач направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній докази приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

При розгляді скарги встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року стягнено на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 257 000 грн.

17 листопада 2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист за рішенням суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ № 412/5 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 16 лютого 2007 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборони на його відчуження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.08.2009 року замінено боржника ОСОБА_2 її правонаступником ОСОБА_3 у виконавчому проваджені.

15 березня 2012 року постановою державного виконавця Федоренко К.В. відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 звертався до державного виконавця із заявами про наявність у боржника спадкового житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та з клопотанням призначити його зберігачем спадкового майна.

З листа № 1579ю/1692 від 08 травня 2012 року КП « Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» вбачається, що за даними електронного реєстру прав власності на нерухоме майно та даних БТІ станом на 07 травня 2012 року за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця від 22 серпня 2012 року встановлено, що державним виконавцем з виходом за адресою АДРЕСА_1 майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Федоренко К.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.03.2013 року виконавчий лист № 2-2816 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2014 року скасовано постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області Федоренко Катерини Валеріївни від 21.03.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов'язано ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області вжити всіх необхідних заходів встановлених законом для примусового виконання рішення суду, зокрема щодо перевірки наявності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а саме спадкового майна отриманого у спадщину.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи.

В даному випадку, відповідно до вимог ст. 16 ЦК України та ст. 383 ЦПК України, позивачем не вірно обраний спосіб захисту порушених його прав, а тому поданий ним позов в мехах заявлених ним позовних вимог задоволенню не підлягає.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 209, 212-215, 218, 383 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області про призначення зберігачем спадкового майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення .

Суддя: Дубас Т.В.