Справа № 460/835/13 Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/733/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Яворівський районний відділ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2, який просив суд визнати його колишню дружину - ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, так як без поважних причин вона не проживає понад один рік.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне встановлення судом фактичних обставин справи, на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права. Зокрема зазначає, що суд невірно оцінив його докази про те, що ОСОБА_4 без поважних причин не проживає у спірній квартирі з березня 2012 року, яку добровільно залишила і проживає за іншою адресою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3 на підтримання скарги, ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення скарги з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Місце проживання сторін зареєстровано у даній квартирі у 2001 році.

ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22.02.2001 року, який був розірваний в судовому порядку 16.10.2012 року.

Звернувшись до суду із указаним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що відповідач ОСОБА_4 без поважних причин не проживає у даній квартирі понад один рік, особистих речей вона не залишила, не несе витрат на утримання житла і тому на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України просив визнати її такою, що втратила право користування житлом.

На обґрунтування цих обставин посилався на акти комісії будинкоуправління №1 від 20.09.2012 року, 25.12.20012 року, 18.02.2013 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач не довів факту відсутності колишнього члена сім'ї ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у спірній квартирі понад один рік, що є необхідною умовою для застосування приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи дані про період відсутності ОСОБА_4 у спірній квартирі, що містяться у наведених вище актах, місцевий суд правильно зазначив, що переконливих доказів про факт відсутності відповідачки в квартирі понад один рік вони не містять.

Так, з акту комісії БУ №1 від 20.09.20012 року випливає, що ОСОБА_4 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з березня 2012 року без вказівки на точну дату. Між тим, позов пред'явлено ОСОБА_2 04.03.2013 року. Тобто достеменних даних про те, що спірний період є більшим як один рік, цей акт не містить. Інші акти взагалі не зазначають даних про початок перебігу строку відсутності ОСОБА_4 в квартирі.

Крім цього слід зазначити, що ч. 2 ст. 405 ЦК України містить і іншу умову, за наявності якої право користування житлом може бути втрачене: відсутність у житлі без поважних причин.

Заперечуючи позов, ОСОБА_4 заявляла, що не може вільно користуватися житлом, так як позивач чинить їй перешкоди, забрав ключі від квартири, вчиняє насильство, у зв'язку із чим зверталася до суду із відповідним позовом, у Яворівському районному суду Львівської області розглядаються матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у позові правильним, так як позивачем не доведено фактів: відсутності ОСОБА_4 в квартирі понад один рік і без поважних причин. При цьому колегія суддів бере до уваги також і те, що ОСОБА_4 іншого житла не має, не зберігає за собою права на житло. Жодного доказу, який би спростував таке твердження відповідача, позивач не надав.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків місцевого суду, то рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: