У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Житомир» про стягнення неустойки за затримку усунення недоліків, стягнення витрат на транспортування та моральної шкоди, визнання недоліків істотними, покладення обов'язку замінити запасні частини автомобіля, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача 174 798 грн неустойки за затримку усунення недоліків автомобіля, 430 грн 20 коп. компенсації вартості витрат на транспортування автомобіля, 15 тис. грн моральної шкоди. Також просив визнати істотними недоліками стуки в передній підвісці, підцибування та знос задньої осі при повздовжній колійності на дорозі, при різких поворотах крен ззаду та кидання задка, а також покласти обов'язок замінити запасні частини автомобіля-задні амортизатори.

На обґрунтування позову зазначає, що 7 червня 2011 року він придбав в ДП «Автоскладальний завод № 2» АТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» автомобіль Хюндай Акцент, 2011 року випуску. Під час експлуатації автомобіля виявились недоліки. 7 квітня 2014 року, 17 квітня 2014 року, 12 травня 2014 року та 5 червня 2014 року він звертався до відповідача з проханням усунути недоліки автомобіля, але прохання позивача задоволено не було. Фахівці відповідача зазначали, що заміна рульової рейки усунить проблему в передній підвісці, така заміна була призначена на 5 червня 2014 року, однак в цей день підприємство відповідача не працювало. На прохання автомобіль направили на ремонт до станції технічного обслуговування у м. Вінниці де 19 червня 2014 року проведено ремонт транспортного засобу. Від дня первинного звернення з вимогою усунення недоліків минув встановлений законодавством 14-денний термін для їх усунення, а тому позивач має право на отримання неустойки. На неодноразові поїздки до станції технічного обслуговування відповідача позивач поніс витрати на пальне, але такі витрати не були компенсовані в добровільному порядку. Позивач припускає, що виявлені в автомобілі недоліки є конструктивною помилкою виробника. Очевидними є ознаки того, що такі недоліки як стуки в передній підвісці при русі, в тому числі по брущатці чи на дорозі з невеликими нерівностями, знос автомобіля праворуч при звільненні руля, стуки в рулі чи підвісці при заглушеному двигуні, є істотними. Усунення недоліку здійснювалось в термін понад 14 днів, такий недолік робить автомобіль суттєво іншим, менш безпечним, гірше керованим та прогнозованим. Діями відповідача позивача було обмежено у використанні звичайних життєвих зв'язків із рідними, знайомими, що негативно позначилось на його фізичному, емоційному, нервовому стані, погіршення стану здоров'я призвело до хвороби та оперативного втручання. Просив позов задовольнити.

Рішенням Бердичівського міськрай онного суду Житомирської області від 20 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів» про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 Позивачем не надано доказів наявності вказаних ним в позові істотних недоліків, їх неможливість усунення, виникнення з вини виробника, а також відомостей того, що їх усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; недоліки роблять товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Навпаки, надані докази про проведені ремонтні роботи свідчать про можливість усунення недоліків. Крім того, позивач вимог як споживач щодо заміни автомобіля на такий же або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, через наявність істотних недоліків не заявляв. Також позивач не довів, що з відповідачем перебував в будь-яких правовідносинах щодо придбання товару, або того, що відповідач є виробником товару.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник