Справа № 730/309/15-ц Провадження № 22-ц/795/961/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Луговець О. А. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
суддів:ГОРОБЕЦЬ Т.В., ХРОМЕЦЬ Н.С.,
при секретарі:МАРТИНОВІЙ А.В.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції оскаржуване рішення ухвалене без повного, всебічного та об"єктивного з"ясування обставин справи. На думку апелянта, суд, відповідно до приписів ст.10 ЦПК України, мав детально з"ясувати обставини, які призвели до пропуску строку звернення позивача до нотаріальної контори, мав прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, які є належним та допустимим доказом і не спростовуються іншими доказами, а тому причини пропуску строку про прийняття спадщини могли бути визнані поважними. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки письмовій заяві відповідача - Височанській сільській раді, про визнання позову, тому всупереч приписам пункту 4 статі 174 ЦПК України не вирішене питання про можливість задоволення позову на підставі наведеної норми права.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини було відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, яка проживала в АДРЕСА_1 (а.с.7). 09 березня 1993 року ОСОБА_8 склала на користь ОСОБА_9, ОСОБА_6 заповіт на все належне їй майно, а тому вони мали право на спадкування, як спадкоємці за заповітом відповідно до положень ст.1223 ЦК України (а.с.6). У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й брат позивача ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с.5), та позивач ОСОБА_6, спадщину не прийняли.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що суд не може визнати поважними наведені ОСОБА_6 причини пропуску строку для прийняття спадщини (незнання про наявність заповіту) внаслідок чого позовні вимоги ОСОБА_6 є необґрунтованими.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та положенням цивільного законодавства.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини без поважних причини пропуску строку для прийняття

спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз"ясень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивач ОСОБА_6 не навів та не надав суду належних і допустимих доказів, в розумінні норм цивільного законодавства, які б підтвердили поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідач - Височанська сільська рада Борзнянського району в особі сільського голови визнає позовні вимоги (а.с.20) і тому слід застосувати правила ч.4 ст.174 ЦПК України - не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки таке визнання не відповідає нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Також, суд звертає увагу на те, що суд розглянув справу з постановленням судового рішення без залучення для участі в ній іншої зацікавленої особи ОСОБА_7, який є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_9, який в свою чергу був спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_8 від 09 березня 1993 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що місцевий суд діяв в межах та на підставі чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: