Справа № 128/6125/14-ц Провадження № 22-ц/772/1790/2015Головуючий в суді першої інстанції Гриценко І. Г.
Категорія 27 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Нікушина В.П.

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір VIXRRX09880037, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 8859,95 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість станом на 24.11.2014 року у розмірі 61791,03 грн. Вище зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» - відмовлено.

На рішення суду ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір VIXRRX09880037, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит на суму 8859,95 грн. на строк 24 місяців - з 25.01.2008 року по 25.01.2010 року включно для придбання товару, з яких позичальник ОСОБА_2 доручив «ПриватБанку» перерахувати кредитні кошти в сумі 7100,00 грн. в день надання кредиту на поточний рахунок НОМЕР_2 в Ф-Я Першого Укр. Міжн. Банку з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою №77 від 25.01.2008 року, а також перерахувати 1420,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_3 в «ПриватБанк» з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором від 25.01.2008 року» та перерахувати 339,95 грн. на сплату страхового платежу на поточний рахунок Страхової компанії ЗАО Страхова компанія «Інгосстрах» зі сплатою за користування кредитом 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

Також, судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач ознайомлений та згодний з умовами надання споживчого кредиту, які надані були у письмовій формі. Своїм підписом підтвердив факт про надану повну інформацію про умови кредитування в «ПриватБанку».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивачем не доведені, не надано суду доказів (меморіальний ордер та довідку з банку про перерахування «ПриватБанком» 25.01.2008 року коштів на поточний рахунок НОМЕР_2 в Ф-Я Першого Укр. Міжн. Банку з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою №77 від 25.01.2008 року»), в той час як даний доказ, є визначальним у встановленні обставин отримання кредитних коштів.

В свою чергу, апеляційним судом в ході апеляційного розгляду було встановлено, що меморіальним ордером № ILFZOSJN91 від 25.01.2008 року підтверджується перерахування банком 7100,00 гривень на користь ФОП ОСОБА_3 з призначенням платежу: оплата за ИНН НОМЕР_1, ОСОБА_2, згідно рахунку фактури № 77 від 25.01.2008 року.

Таким чином, в сукупності з іншими доказами наявними в матеріалах справи факт отримання кредиту відповідачем є доведеним.

Доводи відповідача та висновки суду про розірвання договору не підтверджені належними доказами, зокрема будь-якими письмовими, а квитанція від 22.02.2008 року свідчить лише про часткове погашення кредиту на суму 1975 гривень про що в ній і зазначено.

Враховуючи наведене, колегія судді прийшла до висновку, що позивачем обґрунтовано пред'явлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 6977,33 гривень, заборгованості по процентам в сумі 1050,52 гривень, заборгованості по комісії в сумі 4678,08 гривень, пені в сумі 45666,48 гривень та штрафу в сумі 2918,62 гривень.

В той же час, визначений у п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, не може бути задоволений у повному обсязі.

Так, ч. 2 ст. 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання.

Фіксована частина штрафу визначена у сумі 500 гривень, не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в зв'язку з чим позовна вимога в цій частині, про стягнення 500 гривень штрафу, задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання строків позовної давності на застосуванні яких наполягав відповідач, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту, термін позовної давності встановлений тривалістю 5 років.

Останнє погашення відповідачем кредиту було здійснено 22.02.2008 року в сумі 1975 гривень, а згідно заяви-анкети позичальника погашення заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно з 21 по 25 число в сумі 630,40 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії та іншим витратам.

Позивачем пред'явлено позов лише 12.12.2014 року, в той час як п'ятирічний строк позовної давності до частини вимог вже минув.

Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116 цс 13 висловив правову позицію, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Враховуючи правову позицію ВСУ, яка була в подальшому підтверджена і в інших справах, колегія суддів вважає за необхідне застосувати позовну давність до вимог заявлених поза її межами.

Представником позивача надано суду розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 12.12.2009 року по 24.11.2014 року, тобто в межах строку позовної давності, з якого можливо встановити та розрахувати суми заборгованості застосовуючи позовну давність.

Зокрема, сума поточної заборгованості по тілу кредиту після 12.12.2009 року становитиме 822,98 гривень, по процентам 4,39 гривень, по комісії 212,64 гривень та по пені 28533,78 гривень.

Щодо доводів позивача про часткове погашення позивачем заборгованості в сумі 200 гривень 23.11.2011 року, колегією суддів встановлено, що вказана сума була стягнута з відповідача на виконання іншого рішення суду і з цього приводу було закінчене виконавче провадження (а.с.46), а тому відсутні підстави вважати, що мало місце переривання строку позовної давності.

Враховуючи те, що загальна сума неустойки, що підлягає стягненню - 31452,40 гривень (28533,78 грн пені + 2918,62 грн штрафу) значно перевищує розмір збитків - 12705,93 гривень (6977,33 грн. заборгованість по кредиту + 1050,52 грн заборгованість по процентам, 4678,08 грн. заборгованість по комісії), колегія суддів, керуючись ч.3 ст. 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити загальний розмір неустойки до розміру збитків та стягнути з відповідача пеню в сумі 9787,31 гривень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволенні позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № VIXRRX09880037 від 25.01.2008 року у розмірі 13745,94 гривень, яка складається з 822,98 гривень - заборгованості за кредитом, 4,39 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом, 212,64 гривень - заборгованості по комісії за користування кредитом, 9787,31 гривень - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2918,62 гривень - штрафу та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VIXRRX09880037 від 25.01.2008 року у розмірі 13745,94 гривень, яка складається з 822,98 гривень - заборгованості за кредитом, 4,39 гривень-заборгованості по процентам за користування кредитом, 212,64 гривень-заборгованості по комісії за користування кредитом, 9787,31 гривень - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2918,62 гривень -тштрафу та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365,40 гривень.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.Б. Сало

В.П. Нікушин

З оригіналом вірно: