АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Ващенко Н.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод 410 ЦА», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Державний концерн «Укроборонпром» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

Справа №760/26377/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/16006/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ДП «Завод 410 ЦА», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Державний концерн «Укроборонпром» та просила суд поновити її на роботі майстра ОТК ДП «Завод 410 ЦА» м. Київ, стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 3219 гривень 69 копійок.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 18 травня 1981 року вона працювала на посаді майстра ОТК ДП «Завод 410 ЦА», а 05 листопада 2014 року її звільнили з роботи у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивач вважає звільнення незаконним, так як порівняно з іншими операторами, які залишились працювати у товаристві, вона має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, довше них працює на підприємстві, у зв'язку з чим має переважне право на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги не взяли. Також зазначила, що на день пред'явлення позову до суду перебувала у вимушеному прогулі 29 календарних днів, з 05 листопада 2014 року по 04 грудня 2014 року, у зв'язку з чим вважає, що за цей час відповідач зобов'язаний виплатити на її користь заробітну плату в сумі 3219 гривень 69 копійок - фактична заробітна плата за останній місяць роботи.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод 410 ЦА», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Державний концерн «Укроборонпром» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1, підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Ващенко Н.О., яка діє на підставі довіреності в інтересах ДП «Завод 410 ЦА», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Треті особи: ДК «Укроборонпром» та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.2 а.с.30,31), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, в період з 18 травня 1981 року по 05 листопада 2014 року ОСОБА_1 працювала на посаді майстра ОТК ДП «Завод 410 ЦА», що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 (т. 1 а.с.6-7).

Відповідно до наказу №127 від 07 грудня 1967 року, ОСОБА_1 (ОСОБА_1) була прийнята на тимчасову роботу в цех №8 контролером по II робочому розряду ППСХ строком з 06 грудня 1967 року по 06 лютого 1968 року (а.с.48-49). Наказом начальника «Заводу 410 ЦА» від 26 лютого 1968 року тимчасово працюючу цеху №8 ОСОБА_1 (ОСОБА_1) з 06 лютого 1968 року було переведено на постійну роботу (т.1 а.с.50-52).

Відповідно до довідки ДП «Завод 410 ЦА» №330 від 02 грудня 2014 року ОСОБА_1 працювала на заводі з 06 лютого 1968 року по 05 листопада 2014 року та займала посаду майстра ВТК та заробітна плата з січня 2014 року по жовтень 2014 року загалом склала 36622 гривні (т.1 а.с.43).

Згідно довідки ДП «Завод 410 ЦА» №94 від 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 працювала майстром контрольним ВТК на ДП «Завод 410 ЦА» з 06 лютого 1968 року по 05 листопада 2014 року та її заробітна плата за останні два місяці до звільнення (вересень, жовтень 2014 року) складає 8356 гривень 83 копійки. Середньомісячна зарплата складає 4273 гривні 38 копійок (а.с.114). Середня зарплата за один день складає 189 гривень 93 копійки (т.1 а.с. 115).

Відповідно до виписки із штатного розкладу ДП «Завод 410 ЦА» на 01 січня 2014 року по відділу технічного контролю з 01 січня 2014 року у відділ технічного контролю вводиться 37 штатних одиниць (а.с.40), а з 01 січня 2015 року - 33 штатні одиниці (т. 1 а.с.41).

Згідно з виписки із штатного розкладу ДП «Завод 410 ЦА» станом на 04 листопада 2014 року по відділу технічного контролю кількість штатних одиниць посади контрольний майстер складає 18 штатних одиниць (а.с.117), а станом на 06 листопада 2014 року -14 (т.1 а.с.116).

Відповідно до наказу ДП «Завод 410 ЦА» №195 від 28 серпня 2014 року в зв'язку з різким падінням обсягів виробництва, на виконання наказу генерального директора від 01 серпня 2014 року №176 (т.1 а.с.46 зворот), з метою оптимізації чисельності персоналу, з урахуванням пропозицій постійно діючої комісії по розгляду організаційних, правових та соціальних питань (протокол засідання №4/8 від 22 серпня 2014 року) щодо скорочення чисельності штатів з 05 листопада 2014 року скорочено чисельність персоналу підприємства на 50 осіб, з урахуванням п.п.4.2.2 Галузевої угоди авіаційної промисловості України, в тому числі, у відділі технічного контролю - 4 особи: майстер контрольний (4 особи) ( т.1 а.с.29-31).

Згідно довідки Державного авіабудівного концерну «Антонова» ДП «Завод 410 ЦА» від 02 квітня 2015 року, наказом Генерального директора від 28 серпня 2014 року №195 (зі змінами №210 від 22 вересня 2014 року) було визначено скоротити чисельність персоналу підприємства на 48 осіб. Чисельність персоналу станом на 28 серпня 2014 року становить 1207 робітників. Тобто, 4% становлять 48 осіб (1207 х 4): 100=48,28.

Про наступні вивільнення працівники були персонально попереджені не пізніше ніж за два місяця. Отже, скорочення чисельності та штату працівників не більше 4 % не є масовим та підприємство може здійснювати самостійно без попередження територіальних органів (районний центр зайнятості) (т. 1 а.с. 76-77).

В даному випадку відповідачем використано право власника визначити чисельність працівників і штатний розклад, що закріплено ч.3 ст.64 Господарського кодексу України за положень якої власник на свій розсуд має право зменшити чисельність працівників певної спеціальності та кваліфікації, чисельність посад, здійснити звільнення працівників певної спеціальності та кваліфікації, чисельність посад, здійснюючи звільнення працівників, одночасно приймаючи рішення про прийняття на роботу працівників іншої спеціальності та кваліфікації, збільшити чисельність інших посад.

Згідно відповіді Державного авіабудівного концерну «Антонова» ДП «Завод 410ЦА» від 03 вересня 2014 року на запит Солом'янського районного центру зайнятості (а.с.82), працівники ДП «Завод 410 ЦА» не знаходяться у вимушених відпустках без збереження заробітної плати та не переведені на неповний робочий день (тиждень). Також зазначено, що до кінця 2014 року передбачається скорочення чисельності та штату працівників, яке планується не більше 4% від середньооблікової чисельності згідно п.п.4.2.2 Галузевої угоди авіаційної промисловості України, яке не є масовим та 85 % серед вивільняємих становлять працівники пенсійного віку (т. 1 а.с.83).

Із наданих відповідачем доказів (наказів, посадових інструкцій, положень та ін.) вбачається, що з метою оптимізації штатної чисельності працівників апарату у відповідача відбулося скороченням загальної штатної чисельності працівників.

Посилання позивача, на те що її звільнення пов'язане з виявленням нею факту підроблення документів, суд не приймає вказані доводи до уваги, у зв'язку з тим, що в матеріалах справи наявна постанова Військової прокуратури Київського гарнізону центрального регіону України про закриття кримінальної справи від 06 серпня 2015 року, відповідно до якої кримінальне провадження №0000195 за фактом службового підроблення службовими особами державного підприємства «Завод 410 ЦА», за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України - встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9).

Згідно ст.ст.57-58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом беззаперечно встановлено в ході розгляду цивільної справи та підтверджено належними та допустимими письмовими доказами, зокрема: наказом ДП «Завод 410 ЦА» №195 від 28 серпня 2014 року, що в ДП «Завод 410 ЦА» дійсно відбувалось скорочення чисельності та штату працівників.

Наказом ДП «Завод 410 ЦА» №207/л від 05 листопада 2014 року майстра контрольного ОТК ОСОБА_1 звільнено 05 листопада 2014 року у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати, ст.44 КЗпП України. Також було зазначено про виплату компенсації за невикористану відпустку за період з 06 жовтня 2011 року по день звільнення (т.1 а.с.23-25). В графі ознайомлення з наказом біля прізвища ОСОБА_1 наявний підпис та дата 26 листопада 2014 року, зазначено, що з наказом не згодна, виписку з наказу отримала (т. 1 а.с.25 зворот).

Згідно ч.1 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (ч.3 ст.49-2 КЗпП України)

В матеріалах справи наявне попередження про наступне вивільнення від 01 вересня 2014 року, яким ОСОБА_1 було повідомлено про майбутнє звільнення із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку у згідност.44 КЗпП України 05 листопада 2014 року, у зв'язку з оптимізацією персоналу та вдосконалення структури управління підприємством на підставі наказу від 28 серпня 2014 року №195. Також з попередження вбачається про відсутність вакантних посад, що відповідають кваліфікації позивача, а також вакантних нижчих і менш оплачуваних робіт (т.1 а.с.26). Однак підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з попередженням відсутній, натомість зазначено, що вона від підпису відмовилась, про що складено акт від 01 вересня 2014 року щодо відмови від підпису в попередженні про наступне вивільнення (т.1 а.с.27).

Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору 3 підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за йог письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Про прийняте рішення виборний орган первинної профспілкової організації має повідомити роботодавця в письмовій формі в триденний строк після його прийняття.

Генеральний директор ДП «Завод 410 ЦА» звертався до голови профкому ОСОБА_7 щодо отримання відповідно до ст.43 КЗпП України попередньої згоди на розірвання трудового договору з працівниками, в тому числі і з ОСОБА_1 (майстер контрольний), що підтверджується поданням, яке міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.28).

ОСОБА_1 повідомлялась про засідання з питання звільнення у зв'язку із скороченням чисельності, які відбувались 30 вересня 2014 року та 06 жовтня 2014 року (т. 1 а.с.34, 35), однак від отримання вказаних повідомлень під підпис вона відмовилась, про що були складені акти від 26 вересня 2014 року (т.1 а.с.32) та від 03 жовтня 2014 року (т. 1 а.с.33), а також 30 вересня 2014 року на засідання профспілкового комітету не з'явилась, що підтверджується витягом з протоколу Первинної організації профспілки авіабудівників України на державному підприємстві Заводу 410 Цивільної авіації №43-А від 30 вересня 2014 року (т.1 а.с.53-54).

06 жовтня 2014 року профспілковий комітет надав попередню згоду на розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з ОСОБА_1, що підтверджується листом від 06 жовтня 2014 року №33 про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору (т.1 а.с. 38.39), витягом з протоколу Первинної організації профспілки авіабудівників України на ДП «Завод 410 ЦА» №44-А від 06 жовтня 2014 року (т.1 а.с.36-37), а також роз'ясненням щодо проведення засідань комітету профспілки авіабудівників України на ДП «Завод 410 ЦА» з розгляду надання згоди на звільнення ОСОБА_1 в зв'язку з скороченням чисельності працівників, де розглянувши подання керівника підприємства, провівши два засідання, профспілковим комітетом відповідно до ст.43 КЗпП України було надано згоду на розірвання трудового договору з працівниками, які були включені до подання (т.1 а.с.119-120).

Стаття 42 КЗпП України передбачає, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважно право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним при наявності двох і більше утриманців;

2)особам в сім'ї яких не має інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва.

До кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на момент її звільнення були вакантні посади, які відповідали б її професії та кваліфікації, крім того в процесі скорочення штату на посадах були залишені особи, які не мали на це переважного права. Відзначила, що порівняно іншими операторами, які замшились працювати на підприємстві, вона має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, крім того, довше них працює на підприємстві.

З довідки ДП «Завод 410 ЦА» від 20 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 з 18 травня 1981 року була допущена до робіт з технічного контролю і виконувала посадові обов'язки майстра відділу технічного контролю дільниці ремонту електрообладнання літаків АН-24,26, 30, 32 цеху ремонту №8 по 05 листопада 2014 року, кваліфікаційних допусків до інших робіт з контролю якості не мала, обов'язків з контролю якості ремонту обладнання літаків на інших виробничих дільницях не виконувала (т.1 а.с.47).

Згідно протоколу №20 від 15 березня 2012 року засідання атестаційної комісії з перевірки знань працівників цеху ВТК, дільниці БТК-8, ОСОБА_1 пройшла атестацію з контролю якості робіт по ремонту електрообладнання АН-24, -26, -30, -32 (а.с.44) та була допущена до їх виконання, що підтверджується наказом ДП «Завод 410 ЦА» №107 від 16 березня 2012 року (т.1 а.с.45-46).

Згідно довідки ДП «Завод 410 ЦА» №30/05 від 02 квітня 2015 року, працівник ОСОБА_8 дійсно працює на ДП «Завод 410 ЦА» з 29 жовтня 1971 року наказ 91л, на посаді контролера складально-монтажних та ремонтних робіт 5 розряду з 01 грудня 1992 року (наказ від 08 грудня 1992 року №125л) по теперішній час (т.1 а.с.121).

Наказом Генерального директора ДП «Завод 410 ЦА» №63 від 28 лютого 2014 року та протоколу оцінки компетенції кваліфікаційної комісії №11/8 від 17 лютого 2014 року підтверджено, що ОСОБА_8 пройшла атестацію та отримала допуск до самостійного виконання робіт з контролю якості ремонту електричних систем (компоненти рейтингу С5 із розділу 5.4 Керівництва ОТО, книга №2) (т.1 а.с.111-112).

Відповідно до п.1.1 посадової інструкції ДП «Завод 410 ЦА» №800 майстра відділу технічного контролю (ОТК) цеху ремонту авіаційної техніки, затвердженої 21 травня 2014 року заступником Генерального директора-Директора з якості та нової техніки ОСОБА_9, майстер ОТК цеху ремонту авіаційної техніки (АТ) здійснює технічний контроль якості ремонту АТ у відповідності із затвердженою технологічною та технічною документацією, ГОСТами, СТП та іншими керівними документами на закріпленій за ним виробничій дільниці. Пунктом 2.17 інструкції передбачено, що майстер ОТК зобов'язаний постійно підвищувати свій технічний рівень (а.с.122-128).

Будь-яких доказів на підтвердження більш високої кваліфікації та продуктивності праці в порівнянні з іншим працівником позивач не надала, як і не встановлено наявність вільних посад, на яку можливо було перевести позивача, виходячи з її кваліфікації та при наявності її згоди.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: