справа №619/981/15-ц
провадження №2/619/737/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.
судового засідання ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі не зявивлися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський край» від 30.04.2014 року за №51-52.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши надані докази, покази сторін, вислухавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили що, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2005 року та по теперішній час в квартирі не зявлялися та не проживають за вказаною вище адресою, тому суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу по справі ОСОБА_2 належить двохкімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. В даній квартирі зареєстровані син позивача ОСОБА_7, його колишня дружина ОСОБА_3 та їх повнолітня донька ОСОБА_4 В 2005 році син позивача ОСОБА_7 став інвалідом 2-ї групи, якому була потрібна стороння допомога, так як сам він не міг себе обслуговувати. Його дружина та донька відмовились надавати йому допомогу, у звязку з чим сімя розпалась. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в 2005 році зібрали свої речі і виїхали з квартири, залишивши самого хворого сина позивача. З моменту їх виїзду з квартири пройшло 10 років. За цей період часу відповідачі по справі жодного разу не сплачували комунальні платежі, не приймали участі в ремонті квартири, а також жодного разу не запропонували позивачу матеріальну допомогу на ремонт. Фактично місце проживання відповідачів ОСОБА_2 невідоме.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно акту від 07 березня 2015 року, складеного депутатом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_8 встановлено, що відповідачі з 2008 року не проживають за вказаною вище адресою.
Згідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
У відповідності до ст.167 ЖК України суд визнає відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88 209, 212, 214-216, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення є підставою для скасування реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вказаною вище адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Ю. Кононихіна