Справа № 129/392/14-ц Провадження № 22-ц/772/3443/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Жданкіна В.В., Марчук В.С.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гайсинського районного суду від 28 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», про визнання права власності на частку у спільному майні, розподіл майна та покладення обовязку по виконанню зобовязань за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», про припинення права власності на нерухоме майно, розподіл спільного майна подружжя, покладення обовязку з виконання зобовязань по договору кредиту, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_3звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», про визнання права власності на частку у спільному майні, розподіл майна та покладення обовязку по виконанню зобовязань за кредитним договором.

В заяві зазначала, що вона-позивач та відповідач ОСОБА_2 з 25.11.2001 р. по 3.07.2013 р. перебували в зареєстрованому шлюбі.

За час перебування в шлюбі ними було придбано майно домашнього вжитку: меблі та електропобутові прибори загальною вартістю 16200 грн., автомобіль ВАЗ 21063, держномер АВ 1160 АХ, вартістю 21581 грн. та житловий будинок з господарськими спорудами вартістю 155000 грн., який розташований по вул. О. Дундича,14 в м. Гайсині.

Даний будинок був придбаний за кошти отриманні ОСОБА_2 в кредит у ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» на підставі договору кредиту №014/035-06/50239 від 17.07.2007 року, за яким ОСОБА_2 отримав від банку 30000 дол. США на споживчі потреби та зобовязався сплачувати кредит і 13% за користування кредитом з кінцевим строком його погашення до 16.07.2027 року. В забезпечення виконання цього кредитного договору 17.07.2007 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та нею-Мишаковою Л.М.було укладено договір поруки, за яким вона-поручитель взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника ОСОБА_2, а також 17.07.2007 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом іпотеки за яким є вказаний житловий будинок №14 по вул. О.Дундича в м. Гайсині.

Крім того, за ОСОБА_2, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №334329, виданого 20.11.2009 року Гайсинською міською радою, зареєстровано право власності на земельну ділянку розміром 0,0615га по вул. О.Дундича,14 в м. Гайсині, на якій розташований придбаний ними житловий будинок.

Тому позивач просила поділити порівну між нею і ОСОБА_2 вищевказане майно як спільну сумісну власність подружжя.

Заявою від 25.04.2014 року (т.1 а.с.80) позивач просила залишити без розгляду її позовні вимоги в частині поділу між нею і ОСОБА_2Ф майна домашнього вжитку: меблів та електропобутових приборів, автомобіля, а також вимоги щодо стягнення з відповідача 17000 грн. коштів, сплачених на виконання договору поруки та 2547 грн. сплачених нею за комунальні послуги.

Після цього, позовні вимоги в частині поділу житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_3неодноразово уточнювала заявами від 19.05.2014 року (т.1 а.с.93-97), від 03.06.2014 року (т.1 а.с.103-105) та від 02.07.2014 року (т.1 а.с.128-130).

Останньою заявою від 23.01.2015 року (т.2 а.с.61-63) позивач просила суд поділити житловий будинок по вул. О.Дундича,14 в м.Гайсині згідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи №1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року. Виділити їй-Мишаковій Л.М. в натурі і визнати за нею право приватної власності на квартиру загальною площею 46,20 кв.м., яка становить 51/100 ідеальних часток у вищевказаному будинку та складається з житлової кімнати 1-4 площею 16,8 кв.м., житлової кімнати 1-9 площею 11,3 кв.м., кухні 1-1 площею 8,10 кв.м., коридора 1-2 площею 4,7 кв.м., кладової 1-3 площею 2,20 кв.м., кладової 1-10 площею 3,10 кв.м., а також погріб-«П», гараж-«б», ганок-«№3», 1/2 огорожі «1-2».

Виділити ОСОБА_2 в натурі і визнати за ним право приватної власності на квартиру загальною площею 38,20 кв.м., яка становить 49/100 ідеальних часток у цьому ж будинку та складається з житлової кімнати 1-5 площею 19,6 кв.м., житлової кімнати 1-8 площею 11,7 кв.м., ванної 1-6 площею 3,80 кв.м., коридора 1-7 площею 3,10 кв.м., а також сарай-«Б», сарай-«б1», 1/2 огорожі «1-2».

Поділити земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0615га по вул.О.Дундича,14 в м. Гайсині згідно 3-го варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року: виділити їй-Мишаковій Л.М. і визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,03075га, з яких під двором- 0,02205га, для обслуговування будівель-0,0082га, ділянка спільного сумісного користування- 0,0005га.

Виділити ОСОБА_2 і визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,03075га, з яких під двором-0,02175га, ділянка для обслуговування будівель-0,0085га, ділянка спільного сумісного користування-0,0005га.

Покласти на неї-Мишакову Л.М. обовязки з виконання зобовязань перед ПАТ «Райффайзен-Банк Аваль» по кредитному договору №014/035-06/50239 від 17.07.2007 року в частці, що складає 51%, а на ОСОБА_2 покласти аналогічні обовязки в частці, що складає 49%, що відповідатиме визнаним за ними часткам у праві власності на спірний житловий будинок.

При цьому позивач обґрунтовувала ці свої вимоги, зокрема щодо поділу спірного будинку тим, що з березня 2013 року вони-сторони фактично припинили шлюбні відносини і за взаємною згодою між ними було встановлено порядок користування приміщеннями в їх будинку, а саме: вона-позивач з тих пір по теперішній час проживає в частині будинку, яку просить виділити їй, а ОСОБА_2 у зазначеному будинку не проживає, лише іноді користується іншою частиною будинку, яку вона просить виділити йому.

Відповідач ОСОБА_2, який спочатку заявлені позивачем вимоги визнавав повністю, а пізніше категорично заперечив проти вимог позову щодо виділення ОСОБА_3 в натурі і визнання за нею права власності на 51/100 ідеальних часток спірного будинку та виділення йому 49/100 ідеальних часток вказаного будинку, та після заявлення відводу складу суду та його задоволення ухвалою суду від 27.02.2015 року, подав до суду 25.03.2015 року зустрічний позов, в якому просив суд припинити право спільної сумісної власності подружжя на спірний житловий будинок та на земельну ділянку розміром 0,0615га по вул. О.Дундича,14 в м.Гайсині, провести розподіл спірного житлового будинку згідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року, виділити йому-Пересуньку В.Ф. в натурі і визнати за ним право приватної власності 51% житлового будинку по вул. О.Дундича,14 в м.Гайсині, що складається з відповідних приміщень.

Виділити ОСОБА_3 в натурі і визнати за нею право приватної власності на 49% цього ж житлового будинку, що складається з відповідних приміщень.

Поділити земельну ділянку загальною площею 0,0615га по вул. О.Дундича,14 в м.Гайсині згідно 3-го варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року: виділити йому-Пересуньку В.Ф. і визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,03075га, з яких під двором- 0,02205га, для обслуговування будівель-0,0082га, ділянка спільного сумісного користування- 0,0005га; виділити ОСОБА_3 і визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,03075га, з яких під двором-0,02175га, ділянка для обслуговування будівель-0,0085га, ділянка спільного сумісного користування-0,0005га.

Покласти на нього-Пересунька В.Ф. обовязки з виконання зобовязань перед ПАТ «Райффайзен-Банк Аваль» по кредитному договору №014/035-06/50239 від 17.07.2007 року в частці, що складає 51%, а на ОСОБА_3 покласти аналогічні обовязки в частці, що складає 49%, що відповідатиме визнаним за ними часткам у праві власності на спірний житловий будинок.

Ухвалою Гайсинського районного суду від 06.02.2015 року (т.2. а.с.77) позовні вимоги ОСОБА_3 в частині поділу між нею і ОСОБА_2Ф майна домашнього вжитку: меблів та електропобутових приборів, автомобіля, а також вимоги щодо стягнення з відповідача 17000 грн. коштів, сплачених на виконання договору поруки, та 2547 грн., сплачених нею за комунальні послуги,залишені без розгляду.

Рішенням Гайсинського районного суду від 28 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю, а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково в частині припинення права спільної сумісної власності подружжя на будинок та розподілу вказаного будинку по першому варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року, розподілу земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку по третьому варіанту зазначеної експертизи.

В решті позовних вимог відмовлено через їх недоведеність.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4651,81 грн. компенсації за різницю у вартості виділених частин будинку та господарських споруд.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті експертизи в сумі 1537,50 грн., 394,84 грн. витрат по оплаті судового збору.

Інші витрати по оплаті судового збору, експертизи та правової допомоги віднести на сторони в обсязі понесених.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та відмови в задоволенні його зустрічних позовних вимог, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким його зустрічні позовні вимоги задоволити, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника, ОСОБА_3 та представника 3-ї особи-ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 25.11.2001 року по 03.07.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу 17.07.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», в інтересах сімї для придбання житлового будинку, був укладений кредитний договір №014/035-06/50239, за яким ОСОБА_2 отримав від банку 30000 дол. США на споживчі потреби та зобовязався сплачувати кредит і 13% за користування кредитом з кінцевим строком його погашення до 16.07.2027 року (т.1 а.с.25,26). Вказані кошти подружжя використало на придбання 12.07.2007 року житлового будинку з господарськими спорудами в м.Гайсині по вул. О.Дундича,14 вартістю 155000 грн. згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського райнотокругу та зареєстрованого за № 2210707 (т.1 а.с.21-23). Також 17.07.2007 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки, за яким поручитель взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника ОСОБА_2 за кредитним договором від 17.07.2007 року (т.1 а.с.29,30), та договір іпотеки від 17.07.2007 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2, предметом іпотеки за яким є житловий будинок з господарськими будівлями №14 по вул. О.Дундича в м.Гайсині (т.1 а.с.27,28).

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 334329 від 20.11.2009 року на підставі рішення 27-ї сесії 5-го скликання Гайсинської міської ради від 10.10.2008 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0615га в м.Гайсині по вул. О.Дундича,14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 67331,66 грн. (т.1 а.с.33,36).

Суд також встановив, що з березня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, між ними було встановлено порядок користування приміщеннями в їх будинку і ОСОБА_3 по даний час проживає в тій частині будинку, яка, за висновком експерта, становить 51/100 часток та сплачує комунальні послуги згідно наданих нею квитанцій (т.1 а.с. 38-42).

Вирішуючи спір, суд правильно визначив, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема: ст.ст.368,372,375 ЦК України, ст. ст.60,70 СК України.

Прийнято судом до уваги і розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п.п.23.24), згідно яких, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 CК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст.65 СК).

Як видно з матеріалів справи, сторони не заперечували щодо поділу спірного будинковолодіння по 1-му варіанту судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року (т.2 а.с.17-28,29-39) та спірної земельної ділянки по 3-му варіанту цієї ж експертизи, який відповідає 1-му варіанту поділубудинковолодіння.

Врахувавши вищевказані обставини справи та вимоги закону, суд дійшов правильного висновку, що поділ спірних будинковолодіння та земельної ділянки між сторонами слід провести згідно вищеназваним варіантам експертизи, виділивши на праві власності 51/100 спірного будиноволодіння Мишковій та 49/100 ОСОБА_2 і, відповідно, частки земельної ділянки, оскільки дані варіанти поділу спільної сумісної нерухомості найбільш відповідають інтересам сторін, враховують усталеність їх користування приміщеннями (саме цією частиною будинку фактично користуєтьсяОСОБА_3М.), рівність часток у праві власності з мінімальним відхиленням від засад рівності з істотних (технічних) обставин, можливість якнайповнішого забезпечення життєвих потреб з використанням кожним житлових і нежитлових (в т.ч. господарських) приміщень, мінімізують обсяг і вартість робіт з перепланування і переобладнання житлового будинку в дві ізольовані квартири, забезпечують після влаштування в них окремих систем інженерних мереж (електропостачання, газопостачання, вентиляція, опалення, водопостачання, каналізування стоків) відповідність новостворених обєктів власності вимогам державних будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил. Враховано судом наявность дозволу Гайсинської міськради від 03.02.2015 року на переобладнання та перепланування спірного житлового будинку у звязку з його розподілом на дві окремі квартири.

Отже, суд повністю задоволив вимоги первісного позову ОСОБА_3 та частково задоволив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, зокрема щодо припинення права спільної сумісної власності подружжя на спірний житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0615га, щодо поділу спірного житлового будинку та земельної ділянки згідно 1-го та 3-го (відповідно) варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1685/1686/1687/168814-21 від 12.12.2014 року, а також щодо покладання на сторін обовязку виконання зобовязань за договором кредиту № 014/035-06/50239 від 17.07.2007 року пропорційно частці кожного у нерухомому майні.

І в цій частині рішення суду ОСОБА_2 фактично не оспорюється.

Відмовляючи, при цьому, ОСОБА_2 взустрічній позовній вимозі про виділення йому, а не ОСОБА_3, на праві власності 51/100 спірного будиноволодіння і, відповідно, земельної ділянки, суд вірно виходив з того, що ні відповідачем-позивачем, ні його представником не було наведено жодних законних підстав для виділення саме ОСОБА_2 цієї вказаної частини житлового будинку, якою з часу припинення їх шлюбних стосунків та за їх тоді взаємною згодою, фактично користується ОСОБА_3, доглядає за житловими приміщеннями та сплачує комунальні послуги за весь будинок, а також не було наведено жодного законного обґрунтування відмови від визнання цих обставин ОСОБА_2 в судовому засіданні за правилами ч.1 ст.178 ЦПК України, крім посилання на показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (батьків ОСОБА_2Ф.) про те, що вони бажають в подальшому продати свій будинок в с.Носівці Гайсинського району та переїхати до сина в будинок №14 по вул. О.Дундича у звязку з наявністю хронічних хвороб та необхідністю відвідувати лікарів в Гайсинській лікарні.

Ці посилання і обставини суд обґрунтовано відхилив як такі, що ще не виникли і не можуть бути визнані істотними і такими, що обумовлюють виділення саме ОСОБА_2 зазначеної частини будинку.

Таким чином, суд повно зясував обставини справи, права та обовязки сторін, перевірив їх доводи і заперечення, дав належну оцінку доказам, навів мотиви, за якими приймає чи відхиляє ті чи інші з них, та постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимоам закону.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду від 28 вересня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Л.В. Пащенко

Судді: В.В. Жданкін

ОСОБА_7

З оригіналом вірно: /підпис/