УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Касьяна О.П.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 червня 2008 року було укладено кредитний договір № DPN0GK00000063, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 86 914,43 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24 червня 2028 року. Погашення кредиту, який складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією повинно здійснюватись щомісяця в період сплати. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки № DNP0GK00000063, згідно умов якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 51,30 кв. м, житловою площею 28,10 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу.

У порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_6 належним чином умови договору не виконала, з огляду на що у неї виникла заборгованість яка станом на 07 листопада 2013 року становить 292 733,06 доларів США та складається: 88 321,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 63 456,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15 869,89 - заборгованість по сплаті комісії за користування кредитом, 111 116,38 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 13 938,18 доларів США - штраф (процентна складова).

З урахуванням викладеного, позивач просив суд звернути стягнення на будинок загальною площею 51,30 кв. м, жилою площею 28,10 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DPN0GK00000063 від 24 червня 2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_6 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у Головному управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, а також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором № DNРОGK00000063 від 24 червня 2008 року, у сумі 292 733,00 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 листопада 2013 року за курсом 7,99 грн становить 2 338 937,14 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № DNРОGK00000063 від 24 червня 2008 року - будинок загальною площею 51,30 кв. м, жилою площею 28,10 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Ухвалено, що рішення суду в частині звернення стягнення на будинок загальною площею 51,30 кв. м, жилою площею 28,10 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6 не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду, із направленням справи на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 86 914,43 доларів США зі строком погашення до 24 червня 2028 року включно.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором станом на 07 листопада 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 292 733 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 88 321,01 доларів США, заборгованості зі сплати процентів - 63 456,31 доларів США, заборгованості зі сплати комісії - 15 869,89 доларів США, пеня - 111 116,38 доларів США , штрафу - 31,29 доларів США (фіксована частина), штрафу - 13 938,00 доларів США (процентна складова).

Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку загальною площею 51,30 кв. м, жилою площею 28,10 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Згідно із п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України № 6-333цс15 від 10 червня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач одержала кредит в іноземній валюті, у забезпечення якого передала в іпотеку житловий будинок, загальна площа якого не перевищує 250 кв. м, і який використовується відповідачем як місце постійного проживання, іншого житла відповідач не має, у зв'язку з чим відповідно до Закону України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернено стягнення на зазначений вище предмет іпотеки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної виходив з того, що мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційний суду правильно з'ясував обставини справи, встановив характер спірних правовідносин, та, оцінивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, ст. 337 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді:О.В. Кадєтова

О.П. Касьян

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук