АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/83/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1755/15Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Буленка О.О.

Суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою в.о. начальника Відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації - Зубашич С.М., ОСОБА_3

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської обасті від 27 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації, Новосанжарського навчально - виховного комплексу, про відновлення педагогічного стажу та виконання перерахунку заробітної плати ,-

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому прохав відновити його дійсний педагогічний стаж, зобов'язати відділ освіти Новосанжарської райдержадміністрації виконати перерахунки заробітної плати і різницю в зарплаті між наступним та попереднім роками повернути йому; внести виправлення у трудову книжку щодо правильного написання його ім'я по - батькові.

05.02.2015 року позивач, усунувши недоліки позовної заяви, остаточно прохав:

- зобов'язати ОСОБА_4 примусити виконати виправлення в його трудовій книжці підвідомчого його структурі, директора Новосанжарського НВК ОСОБА_5, помилок, що ним зроблені та його попередниками в цій школі, як правонаступника, наказати його згідно закону про ведення ділової документації в освіті за порушення трудового законодавства;

- зобов'язати начальника відділу освіти Новосанжарської РДА ОСОБА_4 надати йому довідку про величину його окладу (ставки) за 1971, 1972, 1978, 1979, 1988, 1989 роки при роботі в навчальних закладах Новосанжарського району;

- окремим рішенням надати Департаменту освіти і науки Полтавської ОДА інформацію щодо неправомірних дій начальника відділу освіти Новосанжарської РДА ОСОБА_4;

- зобов'язати ОСОБА_4 наказом по відділу освіти при Новосанжарській РДА довести до відома усіх учителів району на відкритому засіданні (конференції) про порушення ведення документації в установі освіти, зокрема директором Новосанжарського НВК ОСОБА_5;

- навести лад у його особовій справі в Новосанжарському НВК зробивши ті ж записи з виправленнями, що у трудовій книжці і в її вкладці;

- виписати повністю, усунувши помилки, дублікат вкладки у його трудову книжку.

- визначити його належність до виправленої трудової книжки.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської обасті від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано відповідача відділ освіти Новосанжарської райдержадміністрації здійснити перерахунок педагогічного стажу позивача, з урахуванням його навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка в період з 01.09.1960 року по 20.07.1965 року, а також роботи в межах цього періоду, та провести перерахунок його заробітної плати з виплатою різниці в ній, між наступним та попередніми роками.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації - смт. Нові Санжари, вул. Жовтнева, 60, Полтавської області, 3, на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору

З рішенням суду не погодилися сторони у справі та оскаржили його в апеляційному порядку.

В.о. начальника Відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації - Зубашич С.М. в апеляційній скарзі прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог позивача в частині перерахування педагогічного стажу, у задоволенні інших позовних вимог прохав відмовити за безпідставністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та не врахував, що позивач прохав включити у його трудовий стаж період його навчання з 10 червня 1964 р. по 20 липня 1965 р.

Позивач ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови внесення виправлень до трудової книжки. Крім того, апелянт фактично оспорює законність його звільнення та невиплату йому всіх належних виплат при звільненні, та прохає розглянути в казане питання при перегляді справи в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню. В свою чергу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в.о. начальника Відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації - Зубашич С.М підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до педагогічного стажу позивача не зараховано період його навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1960 року по 20.07.1965 року, тому прийшов до висновку про необхідність перерахування пелагічного стажу позивача, та здійснення в зв'язку з цим перерахунку його заробітної плати з виплатою різниці в ній, між наступними та попередніми роками.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у частині необхідності перерахування педагогічного стажу позивача.

В свою чергу, колегія суддів вважає помилковим висновок суду в частині включення до педагогічного стажу позивача весь його період навчання в Полтавському державному педагогічному інституті ім.. В.Г.Короленка, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_3, останній прохав включити до його педагогічного стажу період його навчання з 10 червня 1964 року по 20 липня 1965 року.

Також, відповідно до трудової книжки позивача, 22 серпня 1963 року його було прийнято/ на перше місце роботи/ в Ленінську середню школу на посаду вчителя фізики, де він працював до 10 липня 1964 року, після чого його було звільнено у зв'язку з вибуттям для продовження навчання у ВУЗІ. 17 липня 1965 року після закінчення інституту позивача було прийнято на посаду вчителя фізики / а.с. 14/.

Більше того, відповідно до діючої на момент навчання ОСОБА_3 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої Державним Комітетом Ради Міністрів СРСР від 4 вересня 1964 року № 398, до включення для обчислення педагогічного стажу часу навчання / з відривом від виробництва/ в аспірантурі, вищих і спеціалізованих навчальних закладах, якщо цим періодам безпосередньо слідувала педагогічна діяльність. З вказаного слідує,, що час навчання позивача до початку педагогічної діяльності, не може бути включений до педагогічного стажу.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.3 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції встановив факт не зарахування до педагогічного стажу період навчання у вищому навчальному закладі протягом часу з 01.09.1960 р. по 20.07.1965 року, вийшовши при цьому за межі позовних вимог, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного процессу.

Враховуючи вищевикладене рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині періоду навчання, який підлягає зарахуванню до педагогічного стажу позивача.

В свою чергу, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апелянта щодо внесення виправлень до трудової книжки та встановлення факту приналежності виправленої трудової книжки позивачу, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці, належній позивачу, замість правильного ім'я по батькові « Феодосійович», записано помилково « Федосійович» / а.с.2/.

В свою чергу, згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 працівник повинен звернутися до роботодавця, який неправильно зробив запис у трудовій книжці. Якщо на час звернення роботодавця не існує, працівник звертається до правонаступника або до вищого за підпорядкуванням органу. Якщо відсутні зазначені органи працівник звертається до архівних установ.

Згідно з статтею 256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення зокрема, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, в заяві слід зазначити мету встановлення такого факту. Всупереч вищезазначеним вимогам закону, позивачем не зазначена та не обґрунтована конкретна мета для встановлення даного факту, які саме конкретні юридично значимі наслідки настануть для позивача від цього.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що факт приналежності трудової книжки позивачу ніким не оспорюється, позивачу органом пенсійного фонду нараховано та виплачується пенсія, а тому внесення виправлень в трудову книжку позивача щодо правильності написання його ім'я по батькові не матиме для позивача ніяких юридично значимих наслідків.

Крім того, як вбачається з позову ОСОБА_3 та в свою чергу, підтверджуються матеріалами справи, вимоги про законність його звільнення та невиплату йому всіх належних виплат при звільненні, позивачем в суді першої інстанції не заявлялись, предметом розгляду суду не були, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку щодо законності звільнення позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині зарахування до педагогічного стажу ОСОБА_3 всього періоду навчання у вищому навчальному закладі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Апеляційну скаргу в.о. начальника Відділу освіти Новосанжарської райдержадміністрації - Зубашич С.М - задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2015 року в частині зарахування до педагогічного стажу ОСОБА_3 всього періоду навчання у вищому навчальному закладі - змінити.

На заміну записати, зобов'язати відповідача відділ освіти Новосанжарської райдержадміністрації здійснити перерахунок педагогічного стажу позивача, з урахуванням його навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка в період з 10 червня 1964 року по 20 липня 1965 року, а також роботи в межах цього періоду, та провести перерахунок його заробітної плати з виплатою різниці в ній, між наступним та попередніми роками.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : О.О. Буленко

Судді: А.І.Дорош Л.М.Омельченко