Справа №345/4300/15-ц
У Х В А Л А

24.11.2015 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Галущак Л.О, розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову по справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту .Разом із поданням позовної заяви ПАТ «ВіЕс Банк» подали заяву про забезпечення позову, в якій просять накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та обмежити його право виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову суд вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає , виходячи з наступних підстав .

Відповідно до ст..151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За вимогами ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 63171,53 доларів США.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу; обмежити право його виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову ПАТ «ВіЕс Банк» зазначено навмисне невиконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором, ухилення від виконання обовязків за кредитним договором, не реагування на повідомлення банку, наявність наміру відчужити заставлене майно та покинути територію України.

Однак, доказів на підтвердження вищезазначених обставин, зокрема, наміру відповідача відчужити заставлене майно та покинути територію України, заявником не надано.

Крім того, в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, вимога заяви про забезпечення позову про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача задоволенню не підлягає.

Заява про забезпечення позову в частині тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше не може бути задоволена, оскільки згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч.2 ст. 152 ЦПК України), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства « ВіЕс Банк » про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :