Справа №710/2582/15-ц
провадження № 2/710/1298/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді КРАВЧУКА В.М.

за участю секретаря ТКАЧЕНКО В.Б.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лебединської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, який уточнив та підтримав в судовому засіданні її представник ОСОБА_1 і просив поновити позивачці строк для звернення до суду, визнати за позивачкою в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке належало особисто та залишилося після смерті матері позивачки ОСОБА_3, померлої 08.12.1999 р. в с. Товмач, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №29 від 11.12.1999 р. по Товмацькій сільській раді Шполянського району Черкаської області, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,20 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 66481 грн., яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що належало померлій ОСОБА_3, виділивши її із земель запасу (резерву), що перебуває в державній власності в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, та визнати за позивачкою в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 прийняла і успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого 10.10.1999 р. в с.Товмач, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №20 від 11.10.1999 р. по Товмацькій сільській раді Шполянського району Черкаської області, але не переоформила на себе, в звязку з смертю, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,20 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 66481 грн., яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що належало померлому ОСОБА_4, виділивши її із земель запасу (резерву), що перебуває в державній власності в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, мотивуючи тим, що 10 жовтня 1999 року помер ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, але безпідставно не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_4 був членом КСП «Лебедин» і станом на дату видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» був колгоспним пенсіонером та членом КСП «Лебедин», тому мав право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_3, однак не переоформила на своє імя, в звязку з смертю. 08 грудня 1999 року померла рідна мати позивачки ОСОБА_3. Позивачка, як рідна дочка померлої, являючись єдиним спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном, поскільки взяла особисті речі померлої. Мати позивачки за життя мала право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, але безпідставно не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Мати позивачки була членом КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району і станом на дату видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» була колгоспним пенсіонером та членом КСП «Лебедин». Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» видано 10 травня 1994 року, до якого додавались списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Мати позивачки ОСОБА_3 безпідставно не була включена до даного списку, незважаючи на те, що списки складалися та затверджувалися загальними зборами членів колгоспу на той момент, коли вона мала право на земельну частку (пай), так як був членом даного підприємства як колгоспний пенсіонер. З вини службових осіб КСП «Лебедин» ОСОБА_3 не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), тому позивачка як спадкоємець померлої вимушена була звернутися до суду з даним позовом за захистом порушеного права спадкодавця. Позивачка пропустила строк для звернення до суду, поскільки дізналася про те, що її мати мала право на земельну частку (пай) та успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4 лише в червні 2015 року. В звязку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, який уточнив та підтримав в судовому засіданні її представник і просив поновити позивачці строк для звернення до суду і визнати за позивачкою в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке належало особисто ОСОБА_3 та право, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_4, а судові витрати залишити на рахунку позивачки.

Відповідач Лебединська сільська рада позов ОСОБА_2 визнала повністю, просила справу розглянути без участі їх представника, про що повідомила письмово.

Третя особа відділ Держгеокадастру у Шполянському районі просив справу розглянути без участі їх представника, про що повідомив письмово.

Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 10 жовтня 1999 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР №113183, виданим 11 жовтня 1999 року Товмацькою сільською радою Шполянського району Черкаської області.

За життя ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, але безпідставно не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_4 був членом КСП «Лебедин» і станом на дату видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» був колгоспним пенсіонером та членом КСП «Лебедин». Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» видано 10 травня 1994 року, до якого додавались списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_4 безпідставно не був включений до даного списку, незважаючи на те, що списки складалися та затверджувалися загальними зборами членів колгоспу на той момент, коли він мав право на земельну частку (пай), так як був членом даного підприємства як колгоспний пенсіонер. З вини службових осіб КСП «Лебедин» ОСОБА_4 не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_3, однак не переоформила на своє імя, в звязку з смертю.

08 грудня 1999 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР №121808, виданим 11 грудня 1999 року Товмацькою сільською радою Шполянського району Черкаської області.

Позивачка ОСОБА_2, як рідна дочка померлої, згідно ст. 529 ЦК Української РСР, являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3Позивачка, являючись єдиним спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном, поскільки взяла особисті речі померлої.

Відповідно до довідки Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області №2594 від 13.11.2015, згідно даних погосподарської книги №11 с. Лебедин дійсно ОСОБА_5 працював різноробочим в колгоспі ім. Петровського і був членом даного господарства з 1953 по 1985 рік, з 1985 року числився як колгоспний пенсіонер.

Згідно даних погосподарської книги №10 с. Лебедин дійсно ОСОБА_3 працювала різноробочою в колгоспі ім. Петровського і була членом даного господарства з 1955 по 1983 рік, з 1983 року числилася як колгоспний пенсіонер, що підтверджується довідкою Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області №2595 від 13.11.2015.

ОСОБА_4 та мати позивачки ОСОБА_3 були членами КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району і станом на дату видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» були колгоспними пенсіонерами та членами КСП «Лебедин».

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» видано 10 травня 1994 року, до якого додавались списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_4 і ОСОБА_3 безпідставно не були включені до даного списку, незважаючи на те, що списки складалися та затверджувалися загальними зборами членів колгоспу на той момент, коли вони мали право на земельну частку (пай), так як були членами даного підприємства як колгоспні пенсіонери. На момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були членами КСП «Лебедин» і були живими, тому мали право на земельну частку (пай). З вини службових осіб КСП «Лебедин» ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не були включені до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Шполянському районі №9-28-0.4-4775/2-15 від 03.12.2015, середній розмір земельної частки (паю) по Лебединській сільській раді із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» становить 2,20 умовних кадастрових гектари, вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнту індексації становить 66481 грн., розмір земель резервного фонду по Лебединській сільській раді становить 353,1 га, з них ріллі 272,3 га.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Поскільки ОСОБА_4 працював в колгоспі з 1953 по 1985 рік, з 1985 року являвся колгоспним пенсіонером, а ОСОБА_3 працювала в колгоспі з 1955 по 1983 рік, а з 1983 року являлася колгоспним пенсіонером, тобто вони являлися членами КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області на момент розпаювання, тому вони мали право на отримання земельної частки (паю), однак помилково не були включені у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 71 ЦК Української РСР 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1996 р. №13 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», яка діяла до 16.04.2004 року, відповідно до статей 48, 50 Закону України "Про власність", ст.71 ЦК у спорах про захист прав власників земельних ділянок, стороною в яких є громадянин, застосовується трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом.

Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК Української РСР).

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_2 дізналася від юристів СТОВ «ЛНЗ-Агро» про те, що ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_3 мали право на земельну частку (пай) лише в червні 2015 року, в звязку з цим, перебіг позовної давності в даному випадку починається з того моменту, коли позивачка дізналася про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не включено у Список осіб, які мають право на середню частку (пай), однак вони мали право на земельну частку (пай), поскільки являлися членами КСП. Так як позивачка дізналася про порушення свого права лише в червні 2015 року, тому строк позовної давності підлягає поновленню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню. Поскільки позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3, вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном, померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали право на земельну частку (пай), поскільки на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Лебедин» являлися членами КСП, відповідач позов визнав і не заперечує, щоб за позивачкою було визнано в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке належало особисто ОСОБА_3 та успадковане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, враховуючи, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає можливим поновити позивачці строк для звернення до суду та визнати за позивачкою ОСОБА_2 в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке належало особисто ОСОБА_3 та успадковане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, ст. ст. 71, 76, 526, 527, 548, 549 ЦК Української РСР, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. №720/95, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнений позов ОСОБА_2 - задоволити.

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №, в порядку спадкування право на:

- земельну частку (пай), яке належало та залишилося після смерті матері позивачки ОСОБА_3, померлої 08.12.1999 р. в с. Товмач, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №29 від 11.12.1999 р. по Товмацькій сільській раді Шполянського району Черкаської області, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,20 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 66481 грн., яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що належало особисто померлій ОСОБА_3, виділивши її із земель запасу (резерву), що перебуває в державній власності в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області;

- земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 прийняла і успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого 10.10.1999 р. в с. Товмач, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №20 від 11.10.1999 р. по Товмацькій сільській раді Шполянського району Черкаської області, але не переоформила на своє імя, в звязку з смертю, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,20 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 66481 грн., яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «Лебедин» с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що належало померлому ОСОБА_4, виділивши її із земель запасу (резерву), що перебуває в державній власності в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Кравчук