Справа № 686/9299/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») про розподіл майна, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, а саме, враховуючи остаточно уточнені позовні вимоги, визнати спільною власністю сторін в частках по ? за кожним квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просять задовольнити з наведених в позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що майно придбано в період шлюбу за кредитні кошти і згоди щодо розподілу спільного майна сторони не досягли. В погашенні численних кредитів брав участь власними коштами, однак обліку їх сум не вів, довіряючи розрахунки дружині.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просять в його задоволенні відмовити, вважаючи, що квартира не є спільною сумісною власністю подружжя, так як придбана за кредитні кошти, отримані відповідачем, без участі позивача його коштами, крім того, кредит за квартиру повертає саме відповідач, котра має відповідний дохід, оскільки займається підприємницькою діяльністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила і просила в його задоволенні відмовити, оскільки спірне майно перебуває в іпотеці банку за зобовязаннями, котрі на даний час не виконані. В судове засіданні 15.12.2015 року не зявилась, хоча про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе судовий розгляд справи закінчити за її відсутності в судовому засіданні з урахуванням вже наданих нею усних та письмових заперечень.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17.10.2010 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.04.2015 року, яке набрало законної сили 8.05.2015 року, шлюб розірвано.

Під час перебування у шлюбі сторонами придбано на імя відповідача квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору № 9850/90 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А від 2.08.2011 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ОСОБА_3 (право власності набуто згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.09.2012 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації від 22.08.2012 року № ХМ6) за спільні кошти подружжя та кошти, отримані в кредит згідно кредитного договору з фізичною особою № 014/ZASJM8/3/1 від 06.02.2012 року, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк» ТА ОСОБА_3

Спірна квартира, вартість якої визначена в сумі 375670,00 грн. (сторонами зазначена вартість визнається), перебуває в іпотеці ПАТ «Дельта Банк» згідно іпотечного договору від 4.12.2012 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № НКЛ-4530535 від 4.12.2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3

Зазначені обставини підтверджуються повторним свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.09.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав Хмельницького БТІ від 20.09.2012 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.04.2015 року, іпотечним договором від 4.12.2012 року, кредитним договором № НКЛ-4530535 від 4.12.2012 року, кредитним договором з фізичною особою № 014/ZASJM8/3/1 від 06.02.2012 року, податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_3, свідоцтвом № 9850/90 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» від 12.12.2011 року, виданого АТ «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3, договором № 9850/90 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А від 2.08.2011 року, договором поруки № 014/ZASJM8/3/1 від 06.02.2012 року, укладеним між ПАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, довідкою Хмельницької міської обєднаної стоматологічної поліклініки від 18.08.2015 року про доходи ОСОБА_1, відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 1.12.2015 року № 48801973, копії котрих наявні у справі.

При цьому суд враховує пояснення відповідача, надані нею в судовому засіданні, про те, що житло придбавалось за їх з позивачем спільним рішенням для їх з ОСОБА_1 сімї, вони спільно вирішили отримати кредит та придбання квартири, планували проживати у ній та спільно виплачувати кредитні кошти за неї.

У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частин 2, 3 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності сторін як подружжя. Тим самим були спростовані в судовому засіданні заперечення відповідача про належність квартири їй на праві особистої приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на ? спірної квартири та залишивши у власності відповідача іншу ? її частку.

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що погашення кредиту, отриманого на придбання квартири, здійснювалось лише з її коштів, оскільки зі сплатою кредиту вона вправі заявити вимоги до позивача про повернення їй ? від сплачених нею на користь кредитодавця сум.

Не є підставою для відмови в позові також і те, що квартира перебуває в іпотеці банку, оскільки визнання за позивачем права власності на ? квартири не змінює її статусу предмета іпотеки згідно вище вказаного іпотечного договору, тому прав іпотекодержателя на задоволення своїх вимог згідно умов кредитного договору з вартості іпотечного майна не зменшує.

Надані сторонами докази отримання та сплати кожним із них інших кредитів, в тому числі на ремонт спірної квартири, на висновки суду не впливають, оскільки не змінюють статусу спірної квартири як спільного майна, придбаного у шлюбі.

Судові витрати у справі судовий збір в сумі 3654,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача в силу ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 61, 130, 174, 212 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_2.

Залишити у власності ОСОБА_3 ? квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3654,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: