"08" грудня 2015 р. Справа № 363/4137/15-ц
УХВАЛА

08 грудня 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому порушив питання про виділ частки майна ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС» пропорційну частці ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства для звернення на нього стягнення згідно вимог ст. 149 ЦК України.

Вимоги позову мотивовано тим, що зареєстроване обтяження арешт накладений на частку у статутному фонді ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС» боржника ОСОБА_3 згідно постанови державного виконавця від 02 липня 2013 року, зберіг свою силу для ОСОБА_2, який набув частку боржника у статутному капіталі товариства (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень»).

В поданій заяві сторона позивача, в порядку забезпечення позову просить заборонити ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС» відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна товариства в межах суми стягнення за виконавчим провадженням №30666719, яка становить 275 518 грн.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення учасників судового процесу згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 і ч. 1 ст. 153 ЦПК України забезпечення позову допускається під час розгляду справи й виключно після відкриття в ній провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливими виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує характер спірних правовідносин, підстави позову, вагомість поданих доказів.

Так, з доданих до заяви судових рішень (постанови Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року) убачається, що підставою для звільнення рухомого майна з-під арешту (низки транспортних засобів ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС») стала відсутність індивідуального визначення кожної окремої речі під час накладання такого арешту.

При цьому згідно листа ВДВС Вишгородського РУЮ в Київській області від 23 грудня 2014 року №17322 сума заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем на той час складала 229 470 грн. 66 коп.

Також суд звертає увагу на те, що згідно згаданих судових рішень майно ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС», яке звільнено з-під арешту, є іншим від майна щодо якого вирішувалося питання про зняття його з реєстрації.

Отже самі тільки факти викладені в судових рішеннях стосовно рухомого майна ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС» свідчать про реалізацію господарюючим субєктом свого права на користування та розпорядження власним майном.

В поданій заяві не наведено доводів на користь реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дані про те, що ТОВ «ВЕЛ-ТРАНС» відчужує все своє майно, зменшує статутний капітал і може стати неплатоспроможним, а новий учасник товариства (ОСОБА_2П.), для якого зберігає свою силу обтяження на частку майна боржника ОСОБА_3, може припинити свою участь у товаристві, в справі відсутні.

У той же час обраний позивачем спосіб забезпечення позову є недостатньо визначеним, оскільки не містить вказівки на конкретне майно та його вартість, щодо якого відповідачеві належить вчинити певні дії.

За таких обставин суд не може дійти висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову в запропонований спосіб та про обґрунтованість припущення щодо існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду, а тому заява про це задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня отримання її копії шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя: