УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частку в спадковому майні та визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и в :

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд хвалити рішення, яким встановити факт прийняття нею спадщини за заповітом від 17 листопада 1992 року після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати право власності на частку квартири та визнати нікчемним заповіт ОСОБА_5

ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 17 листопада 1992 року її бабця - ОСОБА_4 та дід - ОСОБА_5, перебуваючи у шлюбі, залишили заповіти на випадок своєї смерті кожен на свою частку квартири АДРЕСА_1, на її ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її ОСОБА_4

ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була неповнолітньою, а тому оформленням документів займатися не могла, при цьому її батьки вважали, що фактично прийняли спадщину неповнолітньої доньки, як законні представники, оскільки прийняли речі після смерті баби і постійно приймали участь в утриманні квартири та дачного будинку, так як дід був пенсійного віку, його пенсії не вистачало на підтримання квартири в житловому стані та сплати комунальних платежів.

29 жовтня 2009 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, після смерті якого позивач дізналась, що 15 травня 2008 року він склав новий заповіт, відповідно до якого передав усе своє майно відповідачу, у тому числі і частку спірної квартири, яка йому не належала.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини за заповітом, посвідченим 17 листопада 1992 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 4-11355. Визнати за ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 17 листопада 1992 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Тюменцевою Л.І., зареєстрованим в реєстрі за №4-11355, право приватної власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частку в спадковому майні та визнання заповіту нікчемним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук