АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5656/15 Справа № 183/1401/15 Головуючий у 1 й інстанції - Крохмалюк І. П. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2015 року в чатсині визначення розміру стягнутих аліментів та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині рішення залишити без змін (а.с.26-28).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2015 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Також суд стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Суд допустив негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць (а.с.17-19).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.26-28).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 180,182,183,184,191 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача з урахуванням матеріального стану відповідача.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення по справі не врахував його матеріального становища є необґрунтованими та нічим об'єктивно не підтверджуються.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав у повному обсязі позовні вимоги та обставини, викладені у позовної заяві (а.с.15).

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: