Номер провадження: 88-ц/785/32/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представника ЖБТ Прогрес-1 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2013 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до виконавчого комітету Одеської міської ради, житлово - будівельного товариства Прогрес 1, третя особа комунальне підприємство Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості про визнання права власності та за зустрічним позовом житлово будівельного товариства Прогрес 1 до ОСОБА_2 про зобовязання привести приміщення у попередній стан,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 березня 2012 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом, який у подальшому був нею уточнений, до виконавчого комітету Одеської міської ради, ЖБТ Прогрес 1, третя особа КП ОМБТ та РОН про визнання права власності.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 10.02.2005 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва та технічного паспорту від 18.11.2010 року квартира в цілому складається з двох жилих кімнат житловою площею 33,7 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м..

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що вона на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.02.2005 року є власником квартири №4а по вул.Ак.Вільямса, 44 в м.Одесі. Згідно даних технічного паспорту від 18.11.2010 року в цілому складається з двох жилих кімнат житловою площею 38,8 кв.м., загальною площею 50,6 кв.м..

Відповідно до договору дарування від 26.01.2006 року ОСОБА_2 подарувала 2/3 квартири №4а по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі своєму сину ОСОБА_5.

При зверненні до органу БТІ за виготовленням технічної документації виявилось, що квартира №4 має у своєму складі самочинно збудоване приміщення у вигляді веранди загальною площею 8,6 кв.м., а спірна квартира №4а має у своєму складі самочинно збудовані приміщення у вигляді 2-х веранд площею 16,8 кв.м. та 6,4 кв.м..

ОСОБА_2 також вказує, що під вказаними верандами знаходяться нежитлові приміщення площею 8,6 кв.м., 16,8 кв.м. та 6,4 кв.м. відповідно, які є складовими частинами вказаних квартир з моменту їх побудови, чого в технічних паспортах взагалі не було відображено.

ОСОБА_2 стверджувала, що вказані приміщення не були самочинно побудовані нею, а були побудовані ЖБТ Прогрес 1 під час будівництва багатоповерхового будинку та знаходяться у її фактичному користуванні з моменту введення будинку в експлуатацію та набуття права власності на спірні квартири, як їх невідємна частина.

На підставі зазначеного, ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

Не погодившись із заявленим позовом ЖБТ Прогрес 1 звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про зобовязання привести приміщення у попередній стан.

Посилаючись на те, що будинок, в якому знаходяться квартири №4 та №4а власником яких є ОСОБА_2 належить ЖБТ Прогрес 1.

Жилий будинок №44 по вул.Ак.Вільямса в м.Одеса було побудовано та введено в експлуатацію згідно з коректуванням робочого проекту по улаштуванню 14 поверхового будинку №7 (МКР Південний В-Г в м.Одесі) в частині улаштування 15 поверху та перепланування 1-го поверху з розміщенням пяти квартир.

За твердженням ЖБТ Прогрес 1 перебудова квартир №4 та №4а, здійснена відповідачем, не відповідає проекту, а отже, є самочинною. Здійснивши самовільне будівництво, відповідач зайняла частину прибудинкової території внаслідок чого погіршився зовнішній вигляд фасаду житлового будинку.

На підставі чого, ЖБТ Прогрес 1 звернулось до суду із зустрічним позовом та просило його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2012 року первісний позов задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2013 року апеляційну скаргу ЖБТ Прогрес 1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2012 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_2 та в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

25 березня 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2013 року за нововиявленими обставинами, обгрунтовуючи її тим, що у листопаді 2014 року в ході виконання виконавчого листа №2-1953/11, виданого Київським районним судом м.Одеси від 22.08.2012 року про зобовязання ОСОБА_6, яка є матірю ОСОБА_2, звільнити підвальне приміщення МЖТ Прогрес 1 площею 156,1 кв.м., яке розташоване за адресою м.Одеса вул.Ак.Вільямса, 44 здійснювали звільнення приміщення.

В січні лютому 2015 року при розпакуванні речей, які вивезені із підвального приміщення позивачем було виявлено оригінали двох квитанцій до прибуткового касового ордеру ЖБТ Прогрес 1 від 14.11.2000 року та 18.12.2000 року про прийняття від ОСОБА_2 додаткового вкладу на будівництво квартири у розмірі 6 237 гривень та 6 182 гривень відповідно.

На думку позивача, дані квитанції є доказом того, що веранди до квартири №4 та №4а будинку №44 по вул.Ак.Вільямса у м.Одесі не є самочинним будівництвом.

На підставі зазначеного ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подала заяву, якою просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції від 21.05.2013 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги первісного позову у повному обсязі.

У судове засідання апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та представники виконавчого комітету Одеської міської ради, КП ОМБТІ та РОН по справі не зявились, але про розгляд справи вони сповіщалась належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Крім того, інтереси позивача представляє довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка зазначених осіб до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши заяву, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішень або ухвал, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами від 30.03.2012 року нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 6 вище зазначеної Постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012 року при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які обєктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, про існування квитанцій до прибуткового касового ордеру ЖБТ Прогрес 1 від 14.11.2000 року та 18.12.2000 року сторонам по справі було відомо, отже, на час ухвалення судового рішення від 21.05.2013 року вони знали про існування обставин, визначених ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 в якості нововиявлених, що унеможливлює їх віднесення до нововиявлених обставин.

За таких обставин судова колегія вважає, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, оскільки вони були відомі сторонам по справі при розгляді апеляційним судом та неподання цих доказів під час розгляду справи у суді першої інстанції та в наступному під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, внаслідок чого було ухвалено нове рішення, яке і стало предметом перегляду за нововиявленими обставинами не може бути підставою для перегляду даного рішення суду за нововиявленими обставинами.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені п.1 ч.1 ст. 361 ЦПК України підстави для перегляду рішення апеляційного суду Одеської області від 21.05.2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, на які посилається заявник, відсутні.

Керуючись ст.ст. 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_7

підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_1