Дата документу 21.12.2015
ЄУ № 420/2323/15-ц
Провадження №2/420/1810/15
21 грудня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Стеценко О.С.
за участю секретаря Рожкової Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та на утримання непрацюючої дружини,
Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 3-х років.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 11.03.2014, сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.03.2014 виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис № 3.
Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД № 298973, виданим 11.03.2014 виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області.
Сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 231, виданою 12.08.2015 Ганусівською сільською радою.
Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини та 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини, суду не надав, а також не надав інших доказів, які б спростовували доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки суд врахував, що відповідач є фізичною особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в зазначеному позивачем розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-227, 367, ЦПК України , ст.ст. 80,84, 180-184,191 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та на утримання непрацюючої дружини, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія ЕН № 802601, виданий 10.02.2011 Новопсковським РВ УМВС, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2015 до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія ЕН № 802601, виданий 10.02.2011 Новопсковським РВ УМВС на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, на її утримання, як дружини, з якою проживає неповнолітня дитина, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.08.2015 до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років до 19.02.2017.
Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.С. Стеценко