УХВАЛА

23 грудня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Дрозд А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3 та

представників відпвідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення в квартиру АДРЕСА_1, 1/3 частина якої належить їй на праві власності на підставі договору дарування частини квартири від 25.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Л.С.

В судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення розгляду даної справи у зв`язку із неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, яка також на даний момент перебуває в провадженні суду, а саме справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку в майні, що перебуває у спільній часткові власності.

Відповідач та третя особа підтримали заявлене клопотання.

Представник позивача заперечував проти його задоволення, стверджував, що відповідач та третя особа таким чином намагаються затягнути вирішення даної справи по суті. Акцентували увагу суду на тому, що зазначена справа вже більше року перебуває в провадженні суду і відповідач та треті особи чинять дії, які свідчать про те, що вони зловживають своїми правами, так, спочатку вони по черзі оскаржували ухвалу про відкриття провадження у цій справі, у зв`язку з чим справа три рази «ходила» в апеляційний суд, в кінці 2014 року подавали позов про визнання вищезазначеного договору дарування недійсним, в подальшому залишаючи позов без розгляду, тим самим одночасно звертаючись із клопотанням про зупинення провадження в цій справі. Представник позивача наполягає на тому, що знову поданий позов до суду до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку в майні, що перебуває у спільній часткові власності, є звісно правом відповідачів та третіх осіб, але ні в якому разі не породжує у суду обов`язок зупиняти розгляд даної справи, оскільки в разі його задоволення відповідачі не будуть позбавлені можливості діяти відповідним чином, в той час як в даний момент права ОСОБА_6 залишаються порушеними і потребують негайного вирішення даної справи по суті.

Треті особи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. Їх неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

За змістом зазначеної процесуальної норми, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі лише у випадку неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в іншому провадженні.

За встановлених же судом обставин вимоги за даним позовом та за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку в майні, що перебуває у спільній часткові власності не є такими, що на даний час перешкоджають вирішенню справи по суті і обумовлені неможливість винесення рішення по ній.

Крім того, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що відповідачі та треті особи зловживають своїми процесуальними правами і всіляко перешкоджають вирішенню справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 201,203 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Кицюк