Справа № 591/3625/15-ц
Провадження № 2/591/1461/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2015 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:
головуючого в особі судді Капкіна О.Б..
при секретарі Формова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу -
Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2014 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та ОСОБА_1 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0553406, забезпечений транспортний засіб Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1. 27.10.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Зарічного районного суду міста Суми від 18 листопада 2014 року, особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій ОСОБА_1
Відповідно до звіту оцінювача №9736 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz складає 7303 грн. 54 грн. з урахуванням ПДВ. ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь потерпілої особи ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 5586 грн. 28 коп. (сума страхового відшкодування була зменшена на розмір ПДВ). Відповідно до підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідачем не було належним чином повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, відповідно до підпункту «в» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2014 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, тобто, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. А тому позивач просить стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду в порядку регресу та витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, доказів поважності неявки суду не надала.
За таких обставин суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів.
Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача.
Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом при розгляді справи встановлено, що 01.04.2014 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та ОСОБА_1 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0553406, забезпечений транспортний засіб Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с.5/.
27.10.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень /а.с.9/.
Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2014 року, особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій ОСОБА_1 /а.с.10/.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом також встановлено, що 12.02.2015 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» складено страховий акт №ЦВ/14/1517 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування /а.с. 43-44/.
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Проте, Відповідачем, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було належним чином повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, відповідно до підпункту «в» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2014 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, тобто, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 11/.
Суму страхового відшкодування позивач сплатив на підставі заяви потерпілого та відповідно до умов договору страхування, що підтверджується платіжним дорученням №9476 від 12.02.2015 року /а.с. 45/.
Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, враховуючи, що відповідач-водій ОСОБА_1 винна у заподіянні матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму відшкодування у розмірі 5586,28 грн. в порядку регресу.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 38 Закону України «Про страхування», ст.ст. 979, 993 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 60, 61, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» завдану матеріальну шкоду у розмірі 5586,28 грн. в порядку регресу та витрати з судового збору в сумі 243,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а якщо він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву з дотриманням вимог ст.ст.121, 229 ЦПК України - про перегляд заочного рішення суду.

Суддя О.Б.Капкін