Провадження №2-о/760/286/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних зв'язків та спільного проживання спадкоємця із померлим, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, -

В С Т А Н О В И В :

16.09.2015 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних зв'язків та спільного проживання спадкоємця із померлим, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, а саме, що вона є рідною донькою померлого ОСОБА_2, який є її батьком та на момент його смерті постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, що дає їй право, в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняти спадщину з моменту її відкриття.

Вимоги мотивує тим, що її батько - ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 13.03.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, НОМЕР_2, актовий запис № 4622. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на праві спільної часткової власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло видане Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.02.2007 року, НОМЕР_3.

Вказує, що вона є єдиною особою, яка має право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки є його єдиною дитиною, а тому відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Для оформлення спадщини вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого ОСОБА_2 та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі цього свідоцтва їй було відмовлено, оскільки пропущено нею встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини та не можливістю підтвердження заявницею родинних відносин з померлим батьком, оскільки померлий «ОСОБА_2», а спадкоємиця «ОСОБА_1».

Внаслідок зазначеної вище помилки в офіційних документах виникла ситуація, коли заявниця не може отримати у власність квартиру в порядку спадкування за законом.

Вважає, що оскільки на момент смерті свого батька, ОСОБА_2, вона, ОСОБА_1, постійно проживала разом з ним у квартирі АДРЕСА_1, і повністю вела господарство, а її батько, в свою чергу, допомагав у піклуванні про малолітніх онуків, вона як єдиний спадкоємець вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом утримання квартири, тобто прийняла спадщину відповідно до положень ст. ч. 3 ст.1268 ЦК України.

03.12.2015 року позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій заяву підтримала і просила розглядати справу за її відсутності.

03.12.2015 року представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак до суду були подані письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, та слухати справу за його відсутності.

03.12.2015 року представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, однак до суду були подані письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, та слухати справу за його відсутності.

З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності представників заявниці та заінтересованих осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні та інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 13.03.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, НОМЕР_2, актовий запис № 4622 (а.с. 10), який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

За життя, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право власності на житло видане Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.02.2007 року, НОМЕР_3, (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

13.05.2015 року заявниця звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого ОСОБА_2 та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_2 № 357/2015. (а.с. 50-77).

13.05.2015 року держаним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову заявниці у видачі свідоцтва про право власності на майно померлого, у зв'язку з тим, що нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини та не можливістю підтвердження заявницею родинних відносин з померлим батьком, оскільки померлий «ОСОБА_2», а спадкоємиця «ОСОБА_1» (а.с. 18).

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 виданим Залізничним ЗАГСом 12.08.1972 року, зареєстрованим в книзі реєстрації актів цивільного стану № 1380, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Києві народилась «ОСОБА_1» батьками якої записано «ОСОБА_2» та «ОСОБА_8» (а.с. 12).

Відповідно до паспорта громадянина України виданого Залізничним РУГУ МВС України в місті Києві 21.04.1998 року НОМЕР_5 «ОСОБА_1» українською мою записано як «ОСОБА_1» ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оцінюючи надані заявницею докази на обґрунтування родинних відносин між нею та ОСОБА_2, судом встановлено наступне.

Так, в графі «батько» зазначено російською мовою «ОСОБА_2».

В паспорті громадянина України ОСОБА_2 (НОМЕР_6 виданим Залізничним РУ ГУ МВС України від 01.04.1998 р.) на другій сторінці в графі «фамилия» зазначено «ОСОБА_2», в графі «имя» зазначено «ОСОБА_2», в графі «отчество», зазначено «ОСОБА_2». Однак на першому аркуші паспорту помилково перекладено прізвище з російської мови на українську, а саме, російською «ОСОБА_2», повинно було бути перекладено на українську «ОСОБА_2», однак замість букви «і» в прізвищі залишилась буква «и».

Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (НОМЕР_1) видана 30.07.1998 року ДПА у Залізничному районі м. Києва, на ім'я ОСОБА_3, де прізвище правильно перекладено із російської мови і в прізвищі зазначено замість букви «и» буква «і».

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, доведені наданими нею та дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо вимог заявниці про встановлення факту, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з ним в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Проте, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2008 року, якою було затверджено мирову угоду, зобов'язано заявницю разом з її дітьми (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.) знятись з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 та виселитись з займаної квартири (а.с. 22).

Судом встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду, заявниця разом зі своїми дітьми виселилась із зазначеної квартири, а враховуючи відсутність іншого житла, переїхала жити до свого батька (ОСОБА_2) у квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, проживання заявниці разом із своєю родиною з 2008 року і по теперішній час у квартирі АДРЕСА_1, яка належала її батьку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 17.11.2015 року (а.с. 83).

Керуючись статтями 16, 1216 ЦК України, 1, 4-9, 18, 57-66, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних зв'язків та спільного проживання спадкоємця із померлим, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з ним в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова