Справа № 478/670/14-ц пров. № 2/478/12/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача (відповідача) ОСОБА_1

відповідача (позивача) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя і про виселення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя,

В с т а н о в и в:

17.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 17.11.2001 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.11.2012 року було розірвано.

За час проживання в шлюбі ними було набуто майно, а саме: комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., комп'ютер вартістю 6000 грн., принтер вартістю 300 грн., два дитячі ліжка вартістю по 600 грн. кожне, дві шафи для білизни та книжок вартістю 1500 грн. та 1200 грн., спальню "Глорія" вартістю 4800 грн., пилосос вартістю 3000 грн., плиту газову вартістю 3000 грн., холодильник вартістю 3500 грн., трюмо вартістю 400 грн., меблі в прихожу вартістю 800 грн., стіл та чотири стільці вартістю 300 грн., кухонний куток вартістю 1200 грн., меблі для кухні вартістю 1000 грн., плиту газову (б/у) вартістю 200 грн., килим (3х5м) вартістю 1000 грн., синтезатор "Ямаха" вартістю 3000 грн., автомобіль "ВаЗ-2108", д/н. ВЕ4254 ВЕ вартістю 18000 грн., а всього на загальну суму 51400 грн.

Після припинення сімейних відносин та спільного проживання ними не досягнуто угоди про добровільний поділ цього майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому посилаючись на вимоги ст.372 ЦК України, ст.ст.60, 69-71 СК України щодо часток майна дружини та чоловіка, які у разі поділу є рівними, позивач просив поділити спірне майно шляхом виділення йому: пилососа вартістю 3000 грн., плити газової вартістю 3000 грн., холодильника вартістю 3500 грн., прихожої вартістю 800 грн., столу та чотирьох стільців вартістю 300 грн., кухонного кутка вартістю 1200 грн., меблів для кухні вартістю 1000 грн. - на загальну суму 12800 грн., а відповідачу ОСОБА_2, з урахуванням інтересів неповнолітнього сина та відступивши від принципу рівності часток виділити: комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., комп'ютер вартістю 6000 грн., принтер вартістю 300 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 1800 грн., книжну шафу вартістю 1500 грн., шафу для білизни та книжок вартістю 1200 грн., спальню "Глорія" вартістю 4800 грн., трюмо вартістю 400 грн., плиту газову (б/у) вартістю 200 грн., килим (3х5м) вартістю 1000 грн. синтезатор "Ямаха" вартістю 3000 грн., автомобіль "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4 вартістю 18000 грн. - на загальну суму 38600 грн.

10.06.2014 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна (за ухвалою від 13.06.2014 року заяву об'єднано в одне провадження з первісним позовом) в якій зазначила, що за час проживання в шлюбі з відповідачем вони набули транспортні засоби: автомобіль "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1, автомобіль "ВаЗ-2101", д/н. НОМЕР_2, а також мопед "MOTOLIDER" вартістю 5000 грн.

Крім цього, ними було придбано наступне майно: для кімнати дитини (стіл вартістю 1200 грн., шафу вартістю 2000 грн., два ліжка по 350 грн. кожне, кутову шафу вартістю 1200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн.), прихожу вартістю 800 грн., телевізор "Самсунг" вартістю 4000 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., супутникову тарілку та тюнер, дві люстри вартістю 170 грн. та 300 грн., спальню "Глорія" вартістю 3000 грн., матрац вартістю 1000 грн., трюмо вартістю 250 грн., меблі для кухні вартістю 3000 грн., газову плиту вартістю 3000 грн., кухонний куток "Міраж" вартістю 1495 грн., холодильник вартістю 2490 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., комп'ютер вартістю 4775 грн., пилосос (з водяним фільтром) вартістю 2400 грн., пилосос "LG", пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2000 грн., газонокосарку вартістю 2000 грн.

За час шлюбу вони здійснили ремонт житлового будинку, а саме: замінили вікна загальною вартістю 3900 грн. (700 грн. + 2х1200 грн. + 800 грн.), шпаклювання стін, наклейка шпалер, облаштування опалення в будинку, сушарки (євро) та заміна міжкімнатних та вхідних дверей коштувало їм загалом 11800 грн. (1500 грн. + 2300 грн. + 3000 грн. + 600 грн. + 4400 грн.). Також ними було придбано: зварювальний агрегат (електричний), компресор, турбіни, домкрати та пасіка.

Посилаючись на відсутність між ними угоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною власністю, позивач ОСОБА_2 просила поділити спірне майно шляхом виділення їй: столу вартістю 1200 грн., шафи на двоє дверей вартістю 2000 грн., двох ліжок загальною вартістю 700 грн., кутової шафи вартістю 1200 грн., комп'ютерного столу вартістю 400 грн., телевізора "Самсунг" вартістю 4000 грн., двох люстр загальною вартістю 470 грн., спальні "Глорія" та матрацу загальною вартістю 5800 грн., трюмо вартістю 250 грн., газової плити вартістю 3000 грн., кухонного кутка "Міраж" вартістю 1495 грн., холодильника RT392 вартістю 2490 грн., мікрохвильової печі вартістю 700 грн., комп'ютера вартістю 4775 грн., мопеда "MOTOLIDER" вартістю 5000 грн. та автомобіля "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1 вартістю 20000 грн. - на загальну суму 53480 грн., а відповідачу ОСОБА_1 виділити: прихожу вартістю 800 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., супутникову тарілку та тюнер загальною вартістю 1500 грн., сушарку (євро) вартістю 6000 грн., меблі для кухні вартістю 3000 грн., пилосос (з водяним фільтром) вартістю 2400 грн., пилосос "LG" вартістю 1000 грн., соковарку вартістю 500 грн., пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2000 грн., пасіку, зварювальні агрегати (у тому числі електронний), компресор, дві турбінки, три домкрати загальною вартістю 10000 грн. та автомобіль "ВаЗ-2101", д/н НОМЕР_2 вартістю 29000 грн. - на загальну суму 58000 грн.

В уточненій позовній заяві від 28.07.2014 року про збільшення заявлених вимог позивач ОСОБА_2 зазначила, що за час шлюбу на виготовлення проекту на встановлення трьохфазного лічильника було затрачено 6000 грн.

На проведення внутрішнього та зовнішнього ремонту (євро) житлового будинку (заміна 10 вікон (євро), обшиття стін гіпсовим картоном та їх шпаклювання, монтаж натяжної стелі з точковим освітленням, наклейка шпалер, заміна вимикачів та розеток, установка трьох міжкімнатних дверей, утеплення будинку, зовнішнє шпаклювання стін, нанесення декоративної шпаклівки та фарбування стін будинку) було затрачено загалом 30000 грн.

На облаштування опалення (євро) житлового будинку (придбання 11 батарей опалення (євро), котлів обігріву (електро та газовового), пластикових труб та монтажного матеріалу для газового опалення) було затрачено 12000 грн.

Витрати на придбання та установку металевого ларька (нині діючої торгової точки) склали 10000 грн., а на капітальне будівництво гаража площею 102,6 кв.м. було витрачено 100000 грн. На придбання бойлера "Арістон" ними було витрачено 1500 грн., а вартість пасіки із 20 вуликів складає 40000 грн.

Таким чином, вартість спільного майна, що підлягає поділу, складає 111480 грн. Крім вимог щодо поділу майна просила стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_1: 1) в рахунок компенсації 1/2 частини затрат, понесених на будівництво гаражу, в сумі 50000 грн.; 2) в рахунок компенсації 1/2 частини затрат, понесених на поліпшення житлового будинку, в сумі 21000 грн.; 3) в рахунок компенсації 1/2 частини затрат, понесених на придбання металевого ларька (торгової точки), в сумі 5000 грн.; 4) в рахунок компенсації 1/2 частини затрат, понесених на виготовлення технічної документації щодо трьохфазного лічильника, в сумі 3000 грн., а також стягнутим з відповідача судові витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору.

В уточненій позовній заяві від 10.09.2014 року про збільшення заявлених вимог позивач ОСОБА_2 зазначила, що вартість житлового будинку НОМЕР_3, розташованого по АДРЕСА_1, який був подарований відповідачу ОСОБА_1 його матір'ю за договором дарування від 08.06.1995 року і в якому вони проживали з 2001 року після одруження, складала на момент дарування 119289000 крб.

За час шлюбу (12 років сумісного проживання) цінність вищевказаного будинку істотно збільшилася внаслідок грошових затрат їх обох, що становить не менше 70000 грн. Крім того, за час шлюбу було збудовано гараж площею 106,2 кв.м. (діюча СТО) вартістю 100000 грн. (за ринковими цінами).

Посилаючись на викладене позивач ОСОБА_2 просила визнати житловий будинок НОМЕР_3 і гараж площею 106,2 м.кв., розташовані по АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності, поділити його в рівних частках та визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, а також поділити майно, що є їх спільною власністю, виділивши їй: стіл письмовий вартістю 1200 грн., шафу 2-х дверну вартістю 2000 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 700 грн., кутову шафу вартістю 1200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., спальню "Глорія" та матрац загальною вартістю 5800 грн., дві люстри загальною вартістю 400 грн., трюмо вартістю 250 грн., газову плиту "Гефест" вартістю 3000 грн., кухонний куток "Міраж" вартістю 1495 грн., холодильник "LG" вартістю 2490 грн., комп'ютер вартістю 4775 грн., прихожу вартістю 800 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., супутникову тарілку вартістю 1500 грн. меблі для кухні вартістю 3000 грн., пилосос "Самсунг" вартістю 2400 грн., бойлер "Арістон" вартістю 3000 грн., два килими вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., стіл з 4 стільцями вартістю 300 грн. - на загальну суму 37810 грн., а відповідачу ОСОБА_1 виділити: телевізор "Самсунг" вартістю 4000 грн., мопед "MOTOLIDER" вартістю 5000 грн., автомобіль "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1 вартістю 20000 грн., сушарку (євро) вартістю 600 грн., електричний котел вартістю 5000 грн., пилосос "LG" вартістю 1000 грн., пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2000 грн., трьохфазний лічильник вартістю 2000 грн., насосну станцію вартістю 2500 грн. - на загальну суму 63600 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь: а) 1/2 частину вартості понесених затрат, що були спрямовані на поліпшення будинку (внутрішній та зовнішній ремонти), - 35000 грн.; б) 1/2 вартості гаража (СТО) - 50000 грн.; в) 1/2 частину понесених витрат на придбання металевого ларька та облаштування території - 5000 грн., а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

15.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Казанківської РДА про виселення з приватного житлового будинку (за ухвалою судді від 22.09.2014 року заяву об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя) в якій зазначив, що згідно договору дарування від 08.06.1995 року, посвідченого Казанківською державною нотаріальною конторою за р/№368, він є одноосібним власником житлового будинку НОМЕР_3, розташованого по АДРЕСА_1. Дарувальником за договором є його мати - ОСОБА_3.

У 2001 році після укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 вона та її син від першого шлюбу ОСОБА_4, а з 2002 року їх спільний син ОСОБА_5, стали проживати у вищезазначеному будинку. За рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.11.2012 року шлюб між ними було розірвано. На даний час у будинку разом з ним проживають та зареєстровані: відповідачка, його мати ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5

Посилаючись на те, що на протязі тривалого часу відповідач ОСОБА_2 систематично порушує правила суспільного співжиття, що виражається у вчинені фізичного та психологічного насильства щодо нього та його матері, а вжиті заходи попередження щодо відповідача не дали позивних результатів (остання продовжує вчиняти сварки, погрози, бійки як з ним так і з матір'ю), позивач просив виселити ОСОБА_2 з належного йому житлового будинку без надання іншого помешкання та зняти останню з реєстраційного обліку.

Ухвалою суду від 26.12.2014 року вимоги позивача ОСОБА_1 про виселення залишено без розгляду на підставі поданого ним клопотання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, а вимоги позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом визнав частково, і зазначив, що включений ОСОБА_2 до переліку спільного майна, яке підлягає поділу, мопед "MOTOLIDER" за ціною 5000 грн. був проданий у 2012 році за час перебування у шлюбі з останньою. За ним, як власником, не зареєстровано автомобіль "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1, оцінений ОСОБА_2 у 20000 грн., тому включення останньою вказаного транспортного засобу до переліку спільного майна, що підлягає поділу, є безпідставним. Автомобіль "ВаЗ-2101" д/н. НОМЕР_2 був проданий ним ще у 1999 році (до шлюбу) після ДТП за його участю як водія, тому вказаний транспортний засіб не підлягає поділу оскільки не є об'єктом права спільної сумісної власності. Не підлягає поділу і сушарка (євро), яка включена до переліку спільного майна за ціною 600 грн., оскільки вони за час шлюбу таку річ не купували. Бойлер "Арістон" та пральна машинка "ВЕКО", які включені до поділу за ціною 3000 грн. та 2000 грн., є в наявності, але не працюють (згоріли). Чотири вікна та двоє вхідних дверей загальною вартістю 7100 грн., які встановлені в належному йому будинку, були придбані ним за кошти від зданого насіння соняшнику із земельного паю його матері, тобто за кошти, які належали йому особисто. Вимоги ОСОБА_2 щодо визнання житлового будинку НОМЕР_3 і гаражу площею 106,2 м.кв., розташованих по АДРЕСА_1, об'єктами спільної сумісної власності та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного будинку вважає необгрунтованими оскільки згадані будинок та гараж були придбані ним до шлюбу з відповідачем на підставі договору дарування від 06.08.1995 року. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не несла будь-яких затрат на облаштування будинку та будівництво гаражу, її вимоги щодо стягнення ? вартості витрат понесених на поліпшення будинку та стягнення ? вартості гаражу вважає безпідставними. Пасіка була придбана ним у 2013 році вже після розірвання шлюбу з відповідачем, а металевий ларьок був привезений його знайомим з м. Кривого Рогу і до його придбання ні він, ні відповідач ОСОБА_2 ніякого відношення не мають, тому вказане майно не підлягає поділу оскільки не є об'єктом права спільної сумісної власності. Просив задовольнити заявлені ним вимоги щодо розділу спільного майна з урахуванням його вартості та переліку, визначених за погодженням сторін. Вимоги ОСОБА_2 про визнання будинку та гаражу об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину нерухомого майна та стягнення ? вартості витрат понесених на поліпшення будинку і ? вартості гаражу просив відмовити за їх безпідставністю, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явлений до неї позов щодо поділу спільного майна визнала частково. Свої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила їх задовольнити. Вважає недоцільним призначення додаткової чи повторної експертиз оскільки мається висновок експерта щодо визначення вартості спірного гаражу.

Вислухавши сторони, опитавши свідків та дослідивши письмові докази суд приходе такого висновку.

Відповідно п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу приписів ч.1, ч.3 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя морже бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

В силу приписів ч.1, ч.2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.11.2012 року шлюб, укладений і зареєстрований 17.11.2001 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, було розірвано. Згідно цього рішення шлюбні та сімейні стосунки між подружжям були припинені в березні 2012 року.

В судових засіданнях при з'ясуванні переліку майна придбаного подружжям за час проживання в шлюбі та його вартості, визначеної за погодженням сторін, встановлено факт набуття подружжям спільного майна, що підлягає поділу, а саме: меблів для кухні вартістю 3000 грн., сушарки (євро) вартістю 600 грн., електричного котла вартістю 2500 грн., двох люстр загальною вартістю 400 грн., газового котла «Данко» вартістю 3500 грн., столу з 4 стільцями вартістю 300 грн., пилососу "LG" вартістю 1000 грн., газової плити "Гефест" вартістю 3000 грн., пральної машинки "ВЕКО" вартістю 2000 грн., бойлера "Арістон" вартістю 3000 грн., кухонного кутка "Міраж" вартістю 1495 грн., прихожої вартістю 800 грн., супутникової тарілки з тюнером вартістю 1500 грн., трьохфазного лічильника вартістю 2000 грн., насосної станції вартістю 1200 грн., столу письмового вартістю 1200 грн., шафи 2-х дверної вартістю 2000 грн., двох дитячих ліжок загальною вартістю 700 грн., кутової шафи вартістю 1200 грн., комп'ютерного столу вартістю 400 грн., спальні "Глорія" та матрацу загальною вартістю 5800 грн., супутникової тарілки з тюнером вартістю 1500 грн., трюмо вартістю 250 грн., холодильника "LG" вартістю 2490 грн., комп'ютера вартістю 4775 грн., телевізора "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., пилососа "Самсунг" вартістю 2400 грн., двох килимів вартістю 1000 грн., мікрохвильової печі вартістю 700 грн. загальною вартістю 52411 грн.

При включені ОСОБА_2 до переліку майна, яке підлягає поділу, а саме: мопеду "MOTOLIDER", автомобіля "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1, автомобіля "ВаЗ-2101" д/н. НОМЕР_2, автомобіля "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4 остання виходила з того, що зазначені транспортні засоби є спільним майном подружжя оскільки було набуте ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

З довідки центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Новий Буг, Новобузького, Баштанського та Казанківського районів УДАІ УМВС України в Миколаївській області за №9/4-1091 від 17.06.2014 року вбачається, що згідно облікових даних за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано (а.с.53).

Згідно реєстраційної картки АМТ від 02.03.2010 року на легковий автомобіль "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4 власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_2 (а.с.5).

Зазначені докази вказують на те, що ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не є власниками: мопеда "MOTOLIDER", автомобіля "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1 та автомобіля "ВаЗ-2101" д/н. НОМЕР_2 оскільки вказані транспортні засоби не значаться зареєстрованими за жодним із них, що сторонами визнається, як визнається і те, що вказані транспортні засоби в їх володінні не знаходяться.

Інших документально підтверджених доказів, які б свідчили про набуття сторонами права власності на вищевказані транспортні засоби на підставі правочинів чи в порядку спадкування після смерті громадянина тощо, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 суду не надано.

Враховуючи відсутність підстав для віднесення спірного майна, а саме: мопеду "MOTOLIDER", автомобіля "ГаЗ-4301" д/н. НОМЕР_1 та автомобіля "ВаЗ-2101" д/н. НОМЕР_2 до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, суд вважає, що включення ОСОБА_2 зазначених транспортних засобів до переліку майна, яке підлягає поділу, є помилковим, тому виключає вище перелічені транспортні засоби з переліку майна подружжя, яке підлягає поділу.

Відповідно до реєстраційних документів легковий автомобіль "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4, зареєстрований за ОСОБА_2, який включений останньою до переліку майна, яке підлягає поділу, був придбаний ОСОБА_2 у ОСОБА_1 в березні 2010 року, тобто в період шлюбу, а тому може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак поділ цього майна може мати місце при наявності такого.

З висновку ДІМ Казанківського РВУМВС України в Миколаївській області від 09.06.2014 року, ухваленого за результатами перевірки заяви ОСОБА_2 щодо розшуку автомобіля "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4 білого кольору, зареєстрованого на її ім'я, вбачається, що зазначеним транспортним засобом ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 не користуються за його відсутністю, місце знаходження автомобіля не встановлено.

Враховуючи той факт, що спірний автомобіль "ВаЗ-2108" д/н. НОМЕР_4 у володінні як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 не перебуває, що сторонами визнається, тому внесення позивачем ОСОБА_2 зазначеного транспортного засобу до переліку майна, яке підлягає поділу, суд вважає завчасним і виключає вказаний транспортний засіб з переліку майна подружжя, яке підлягає поділу, за відсутністю такого.

Як видно з пояснень ОСОБА_1 пасіка була придбана ним у 2013 році вже після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 і є його особистою власністю.

З ветеринарно-санітарного паспорту пасіки №4, виданого 12 серпня 2013 року на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що йому належить пасіка в кількості двадцяти семи бджолиних сімей.

Доводи ОСОБА_1 щодо придбання ним згаданої пасіки вже після розірвання шлюбу позивачем ОСОБА_2 не спростовані належними доказами (документально підтвердженими), які б доводили її ствердження про те, що спірна пасіка була придбана подружжям за час шлюбу, тому включення позивачем ОСОБА_2 зазначеної пасіки до переліку майна, яке підлягає поділу, суд вважає помилковим і виключає пасіку з переліку майна подружжя, яке підлягає поділу.

Згідно договору дарування від 08.06.1995 року, посвідченого Казанківською державною нотаріальною конторою за р/№368, громадянка ОСОБА_3 подарувала, а громадянин ОСОБА_1 прийняв в дар жилий будинок НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного договору дарування даний будинок (в цілому) був зареєстрований за ОСОБА_1 у Казанківському БТІ 15.06.2001 року за НОМЕР_5.

Дані технічного паспорту на зазначений будинок свідчать про те, що гараж площею 106,2 кв.м., розташований на території вказаного домоволодіння, був збудований у 1976 році. Згідно висновку експерта-оцінювача від 25.01.2015 року вартість вказаної нежитлової будівлі (гаражу) на момент здійснення оцінки складає 78400 грн.

Оскільки вказане вище нерухоме майно було набуте ОСОБА_1 до укладення шлюбу з ОСОБА_2 воно є його особистою власністю.

Позивачем ОСОБА_2 не надано суду належних (документально підтверджених) доказів, які б доводили її ствердження про те, що цінність спірних будинку та гаражу за час шлюбу істотно збільшилася внаслідок спільних трудових і грошових затрат, тому позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання зазначеного нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, його поділу та визнання за нею права власності на 1/2 спірного нерухомого майна суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження і такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення ? вартості витрат понесених на поліпшення будинку (проведення внутрішнього та зовнішнього ремонту) і ? вартості гаражу є похідними від її вимог про визнання зазначеного нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Позивачем ОСОБА_2 не надано суду належних доказів (документально підтверджених), які б доводили її ствердження про те, що за час шлюбу з ОСОБА_1 ними було придбано металевий ларьок для його використання під торгову точку, тому заявлені нею вимоги про стягнення на її користь половини витрат понесених на придбання вказаного майна не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 не надано суду належних доказів (документально підтверджених), які б доводили її ствердження про те, що за час шлюбу з ОСОБА_1 ними були понесені затрати пов'язані з виготовленням технічної документації на підключення трьохфазного лічильника, то заявлені нею вимоги про стягнення на її користь половини понесених витрат є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Таким чином, виходячи з презумпції права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, та виходячи з часток майна дружини та чоловіка, які у разі поділу є рівними, суд вважає доцільним поділити майно, набуте подружжям за час шлюбу, таким чином:

1. ОСОБА_1 виділити наступне майно: меблі для кухні вартістю 3000 грн., сушарку (євро) вартістю 600 грн., електричний котел вартістю 2500 грн., дві люстри загальною вартістю 400 грн., газовий котел «Данко» вартістю 3500 грн., стіл з 4 стільцями вартістю 300 грн., пилосос "LG" вартістю 1000 грн., газову плиту "Гефест" вартістю 3000 грн., пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2000 грн., бойлер "Арістон" вартістю 3000 грн., кухонний куток "Міраж" вартістю 1495 грн., прихожу вартістю 800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1500 грн., трьохфазний лічильник вартістю 2000 грн., насосну станцію вартістю 1200 грн., а всього на загальну суму - 26295 грн.

2. ОСОБА_2 виділити наступне майно: стіл письмовий вартістю 1200 грн., шафу 2-х дверну вартістю 2000 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 700 грн., кутову шафу вартістю 1200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., спальню "Глорія" та матрац загальною вартістю 5800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1500 грн., трюмо вартістю 250 грн., холодильник "LG" вартістю 2490 грн., комп'ютер вартістю 4775 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., пилосос "Самсунг" вартістю 2400 грн., два килими вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., а всього на загальну суму - 26116 грн.

Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 179 грн., належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

В силу ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 262,95 грн.

З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 262,85 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визнання нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину нерухомого майна, - задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, набуте подружжям за час шлюбу, таким чином:

· ОСОБА_1 виділити наступне майно: меблі для кухні вартістю 3000 грн., сушарку (євро) вартістю 600 грн., електричний котел вартістю 2500 грн., дві люстри загальною вартістю 400 грн., газовий котел «Данко» вартістю 3500 грн., стіл з 4 стільцями вартістю 300 грн., пилосос "LG" вартістю 1000 грн., газову плиту "Гефест" вартістю 3000 грн., пральну машинку "ВЕКО" вартістю 2000 грн., бойлер "Арістон" вартістю 3000 грн., кухонний куток "Міраж" вартістю 1495 грн., прихожу вартістю 800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1500 грн., трьохфазний лічильник вартістю 2000 грн., насосну станцію вартістю 1200 грн., а всього на загальну суму - 26295 грн.;

· ОСОБА_2 виділити наступне майно: стіл письмовий вартістю 1200 грн., шафу 2-х дверну вартістю 2000 грн., два дитячі ліжка загальною вартістю 700 грн., кутову шафу вартістю 1200 грн., комп'ютерний стіл вартістю 400 грн., спальню "Глорія" та матрац загальною вартістю 5800 грн., супутникову тарілку з тюнером вартістю 1500 грн., трюмо вартістю 250 грн., холодильник "LG" вартістю 2490 грн., комп'ютер вартістю 4775 грн., телевізор "Рейнфорд" вартістю 1700 грн., пилосос "Самсунг" вартістю 2400 грн., два килими вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., а всього на загальну суму - 26116 грн.

Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 179 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 262 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 262 грн. 85 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя