Справа № 2/489/3316/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

9 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим.

Позивач вказує на те, що 23 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним Інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», був укладений кредитний договір №0 про надання споживчого кредиту, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 40000 дол. США, а ОСОБА_3 зобовязалася у строк та на умовах, визначених цим кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.

23 квітня 2008 року між ним, ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір поруки №200027.

Згідно з умовами розділу 1 кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 14,00%.

З довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 23.04.2008 року він дізнався про те, що з 30.05.2008 року Банком при розрахунку процентів по кредиту збільшено вдвічі процентну ставку до 28% річних, в звязку з чим збільшився обсяг відповідальності позичальника та відповідно і його як поручителя.

Посилаючись на те, що своєї згоди на збільшення такої відповідальності позичальника він не надавав, будь-яких повідомлень банку про підвищення процентної ставки не отримував, просив суд на підставі ч.1 ст.559 ЦК України визнати договір поруки припиненим.

В судовому засіданні позивач позов підтримав. Просив про його задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2015 року вказувала на те, що банк звертався до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором та Ленінським районним судом м.Миколаєва було ухвалене рішення про стягнення заборгованості за договором..

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним Інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір №0 про надання споживчого кредиту, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 40000 дол. США, що еквівалентно 202000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а ОСОБА_2 зобовязалася у строк та на умовах, визначених цим кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 23 квітня 2008 року було укладено договір поруки. Відповідно до договору поруки позивач зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України ).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої вставлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Як слідує з дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 2-263/2011 у травні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 липня 2011 року, яке набрало законної сили 18.07.2011 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.04.2008 року у розмірі 305175 грн. 30 коп. і при вирішенні вказаного спору встановлювались факти та правовідносини за договором поруки.

Таким чином, ухвалення рішення про стягнення кредитної заборгованості з поручителя виключає можливість визнання договору поруки припиненим.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року № 6-75 цс 14 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

За такого, за наявності зазначеного вище рішення, суд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України та ч. 2 ст. 223 ЦПК України приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою в самостійному процесі.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська