Справа № 464/8934/15-ц
пр.№ 2/464/2567/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.12.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1, а також просить зобов'язати відповідача Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 Разом з нею у вказаній квартирі також зареєстровані - її син ОСОБА_2, донька ОСОБА_4, зять ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відповідач ОСОБА_2 з 2001 року фактично не проживає у квартирі, а його реєстрація тягне за собою додаткові витрати, зокрема, оплату за житлово-комунальні послуги, що нараховуються на всіх зареєстрованих осіб. У зв'язку з тим, що відповідач без поважної причини не проживає у квартирі, що стверджується відповідними актами, просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення про виклик до суду в пресу, а саме газету «Урядовий кур'єр» (а.с.33-37).

Згідно із ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Від третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, такі не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

А тому у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників процесу, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору - судом.

Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1. Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 (син), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (зять), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онука). Квартира належить Львівській міській раді, позивач ОСОБА_1 була вселена на підставі ордеру №14629 від 09.07.1984 р. (а.с.5 - довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописку).

З актів комісії Житлово-будівельного кооперативу від 07.10.2014 р., 11.12.2014 р., 24.03.2015 р. та 01.12.2015 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 2001 року по даний час не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7, 8, 32).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування ним, поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні таким судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, і суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області зняти відповідача з реєстрації у спірній квартирі, то така є безпідставною, виходячи з наступного.

За положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, ні позивачем у поданому позові з доданими матеріалами, ні його представником не доведено, що при визнанні відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що в свою чергу є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, порушуються чи будуть порушені її права, а відтак дана вимога є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Теслюк Д.Ю.