Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі - Терешкович Ю.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матвеєва С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного Договору №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року та Договору №3 від 27 грудня 2013 року, про внесення змін до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного Договору №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року та Договору №3 від 27 грудня 2013 року, про внесення змін до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 2008 року між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії. Банк взяв на себе зобов'язання надавати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 300 000,00 (триста тисяч) доларів США, з повним завантаженням впродовж шести місяців з дати підписання Договору, зі сплатою 14,0 процентів річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 27.07.2018 року. За умовами договору кредит, який надається Позичальнику на поточні потреби, забезпечується іпотекою та Договорами фінансової поруки.

Укладеним «27» грудня 2013 року Договором про внесення змін № 3 (надалі - Договір №3 про внесення змін), до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року, було змінено валюту Кредиту та переведено наявну на дату укладення цього Договору №3 про внесення змін, заборгованість Позичальника перед Кредитором за Договором кредиту, а саме: Кредит, в сумі 134 910,72 доларів США; та Проценти за користування кредитом в сумі 8 334,52 доларів США, в Національну валюту України - гривню, за курсом 8,30 гривень за 1 (один) долар США, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін, загалом становить - 1 188 935,49 гривень. Змінено кінцевий термін погашення кредитної заборгованості, та подовживши його, таким терміном визначено дату: 26 грудня 2023 року. Банк встановив проценту ставку за користування Кредитом у розмірі до 26 грудня 2016 року (включно), процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 9,9% річних, починаючи з 27 грудня 2016 року, процентна ставка в розмірі 18% річних. Для Позичальника перестають діяти та не нараховуються щомісячні комісії за ведення кредитної справи та за використаний ліміт кредитної лінії (якщо такі комісії були встановлені за Договором кредиту). А, штрафні санкції, нараховані Кредитором за Договором кредиту на дату укладення цього Договору №3 про внесення змін, - є анульовані.

Відповідачем викладено графік погашення заборгованості за кредитом починаючи з січня 2014 року по грудень 2023 року; детальний розпис сукупної вартості кредиту; значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 733/041-Д9М від 28.07.2008 року та Договір №3 від 27.12.2013 року, про внесення змін до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року, є укладеними з суттєвим порушенням істотних умов Договору встановлених діючим законодавством України, що регулює спірні правовідносини, які необхідні для його укладення, з використанням елементів нечесної підприємницької практики всупереч існуючих норм і вимог діючого Законодавства України, та грубо порушують охоронювані Конституцією і Законами України права та інтереси споживача фінансових послуг, і завдають йому значної шкоди. За таких умов, зловживання Банком правами, мають бути припинені, а укладені з використанням такої практики правочини, мають бути визнані судом недійсними, із застосуванням встановлених цивільним законодавством України наслідків недійсності.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування подав письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні та пояснив, що позивачем не надано суду доказів, з приводу звернення до установи банку із пропозиціями щодо внесення змін в кредитний Договір. Детальний розпис сукупного розпису вартості кредиту, міститься у самому договорі. Доводи та твердження позовної заяви щодо порушення положень Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не можуть бути прийняті судом до уваги, так як цей Закон встановлює та регулює відносини у системі іпотечного кредитування, правовідносин що виникають з приводу набуття права вимоги іпотечного боргу за правочинами та іншими документами. Спростовуються доводи позивача щодо приховування банком інформації щодо фактичного значення реальної процентної ставки та значення подорожчання кредиту, оскільки банком дотримані всі вимоги Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Позивач на час укладення договору був ознайомлений з умовами укладення кредиту і не мав жодних претензій.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні позову про визнання договорів недійсними з наступних підстав..

Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» на даний час Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії (далі договір № 733/041-Д9М).

Відповідно до п.1.1.1 кредитного Договору, Відповідач в порядку та на умовах визначених цим Договором, взяв на себе зобов'язання надавати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 300 000,00 (триста тисяч) доларів США (надалі - Кредит), з повним завантаженням впродовж шести місяців з дати підписання даного Договору, зі сплатою 14,0 процентів річних за Кредитом та комісій, (за оформлення кредитної справи в розмірі 1% від суми кредиту без ПДВ, сплачується у валюті кредиту разово, після підписання кредитного договору до моменту видачі кредиту), згідно порядку визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку №1 до цього Договору, який є невід'ємною складовою частиною цього Договору, з погашенням суми основної заборгованості в розмірі та порядку, визначеному у графіку погашення, відповідно до п.1.1.1., кредитного Договору та кінцевим терміном погашення заборгованості до 27.07.2018 року.

Відповідно до умов п.1.1.2. кредитного Договору, детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту наведено в додатку №3 до цього Договору.

За умовами п.п.1.3., 1.4.1., Кредит, який надається Позичальнику на поточні потреби, забезпечується іпотекою, ( майновий поручитель за Іпотечним Договором №733/041-Д9М/1 від 28.07.2008 року, - ТзОВ «Анласт») та Договорами фінансової поруки з особами, згідно п.п. 1.4.2., 1.4.3.

В положенні п. 3.2.кредитного Договору, Кредитор встановив право: - вимагати від Позичальника дострокового виконання ним від Позичальника всіх своїх зобов'язань за цим Договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня вручення Позичальнику письмової вимоги про повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу (п.3.2.2.).

У випадках, передбачених в п.2.12.3 цього Договору, у разі порушення Позичальником зобов'язань, зазначених у п.п. 3.3.3. - 3.3.16 цього Договору, а також, у разі порушення Позичальником або третьою особою (Іпотекодавцем) обов'язків, встановлених договорами, зазначених в п.1.4. цього Договору, за письмовим повідомленням Кредитора до Позичальника, в односторонньому порядку розірвати цей Договір, що має наслідком дострокове, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Кредитора, виконання Позичальником всіх своїх зобов'язань за Договором, а саме: повернення кредиту, сплату процентів, комісій, а також сплату можливої неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків, завданих простроченням виконання. Після погашення зазначених вимог, цей Договір вважається розірваним.

В разі прострочення Позичальником строків повернення Кредиту та/або процентів, комісій згідно з п.п. 1.1.2., 2.4., 3.3.14 цього Договору, Відповідач, в умовах п.4.1. кредитного Договору, встановив для Позичальника відповідальність, у вигляді його обов'язку сплачувати Кредитору пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

Укладеним «27» грудня 2013 року Договором про внесення змін № 3 (надалі - Договір №3 про внесення змін), до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року, було внесено зміни до його змісту, зокрема:

- п.2.1. Змінено валюту Кредиту та переведено наявну на дату укладення цього Договору №3 про внесення змін, заборгованість Позичальника перед Кредитором за Договором кредиту, а саме: Кредит, в сумі 134 910,72 доларів США; та Проценти за користування кредитом в сумі 8 334,52 доларів США, в Національну валюту України - гривню, за курсом 8,30 гривень за 1 (один) долар США, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін, загалом становить - 1 188 935,49 гривень. Зміна валюти Кредиту здійснюється шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього Договору про внесення змін заборгованості за Договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів).

Пунктом 2.2. встановлено максимальний ліміт кредитування на рефінансування наявної на дату укладення цього Договору №3 про внесення змін заборгованості за Договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів), в сумі - 1 188 935,49 гривень.

Умовами п.2.4.1. цього Договору №3 про внесення змін, змінено кінцевий термін погашення кредитної заборгованості, та подовживши його, таким терміном визначено дату: 26 грудня 2023 року.

Відповідно до п.2.5 Договору №3 про внесення змін, Банк встановив проценту ставку за користування Кредитом у наступному розмірі:

починаючи з дати укладення цього Договору №3 про внесення змін, до 26 грудня 2016 року (включно), процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 9,9% річних (п.2.5.1.);

починаючи з 27 грудня 2016 року, процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 18% річних (п.2.5.2.).

Відповідно до умов п.2.7.,з моменту укладення цього Договору №3 про внесення змін, для Позичальника перестають діяти та не нараховуються щомісячні комісії за ведення кредитної справи та за використаний ліміт кредитної лінії (якщо такі комісії були встановлені за Договором кредиту). А, штрафні санкції, нараховані Кредитором за Договором кредиту на дату укладення цього Договору №3 про внесення змін, - є анульовані (п.2.10).

Інші умови Договору кредиту залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечить даному Договору № 3 про внесення змін (п.3).

Відповідно до змісту п.5 Договору № 3 про внесення змін, цей Договір № 3 про внесення змін, набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та є невід'ємною складовою частиною Договору кредиту.

В Додатках №№ 1,2,3 від 27.12.2013 року, до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №733/041-Д9М від 28.07.2008 року, Відповідачем викладено графік погашення заборгованості за кредитом починаючи з січня 2014 року по грудень 2023 року; детальний розпис сукупної вартості кредиту; значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту.

З дослідженого у судовому засіданні висновку судово-економічної експертизи №1007 від 20.11.2014 року, убачається, що судовим експертом, в категоричній формі було встановлено, що: внаслідок недотримання Банком, під час документального оформлення кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р. нормативних вимог (Постанова НБУ N168 від 10.05.2007р.), кредитний договір та додатки до нього містять неузгоджені та суперечливі дані щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Проценти за користування кредитом та реальна процентна ставка зазначені в договорі та додатках до нього не відповідають реальній процентній ставці.

Проценти за користування кредитом та реальна процентна ставка зазначені в договорі та додатках до нього не відповідають реальній процентній ставці : зазначена на момент укладання кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р. процента ставка за користування кредитом складає 14% річних, договір не містить дані про реальну процентну ставку, за результатами проведеного дослідження встановлено, що реальна процентна ставка за кредитом фактично складає 19,29% ; реальна процентна ставка зазначена в додатку до договору про внесення змін №3 від 27.12.2013р. (Т.1 а.с.21) до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., (при застосуванні передбаченої умовами договору річної ставки 9,9% річних) складає 11,08% річних. За результатами проведеного дослідження та при умові що передбачені договором страхові платежі виконувались щорічно реальна процентна ставка складає 14,40%; реальна процентна ставка зазначена в додатку до договору про внесення змін №3 від 27.12.2013р. (Т.1 а.с.22) до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., (при застосуванні передбаченої умовами договору річної ставки 18% річних) складає 20,23% річних. За результатами проведеного дослідження та при умові що передбачені договором страхові платежі виконувались щорічно реальна процентна ставка складає 22,02% .

Абсолютне значення подорожчання кредиту:

- по договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., на момент укладання договору склало 292643,24 дол.США;

- по договору про внесення змін №3 від 27.12.2013р. (Т.1 а.с.21) до кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., при застосуванні передбаченої умовами договору річної ставки 9,9% складає 624278,74 грн.

За результатами проведеного дослідження та при умові що передбачені договором страхові платежі виконувались щорічно абсолютне значення подорожчання кредиту 823444,74 грн.;

- по договору про внесення змін №3 від 27.12.2013р. (Т.1 а.с.22) до кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., при застосуванні передбаченої умовами договору річної ставки 18% складає 1099934,50грн. За результатами проведеного дослідження та при умові що передбачені договором страхові платежі виконувались щорічно абсолютне значення подорожчання кредиту 1199767,50 грн..

За результатами проведеного дослідження та при умові що передбачені договором страхові платежі виконувались щорічно абсолютне значення подорожчання кредиту 1199767,50 грн.

За наявними матеріалами щомісячні платежі на момент укладання кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., складають від 933,33 дол.США до 11295,86 дол.США.

Щомісячні платежі за договором про внесення змін №3 від 27.12.2013р. до кредитного договору №733/041-Д9М від 28.07.2008р., складають від 10046,24 грн. до 40891,38 грн.

Таким чином різниця між даними, які зазначив банк в договорі та фактичними (реальними) даними визначені експертом містять значні розбіжності на користь банку з метою неправомірно отримати вигоду.

Крім цього, як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено «27» грудня 2013 року Договір про внесення змін № 3 до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року про зміну валюти кредиту позичальнику з доларів США на гривню. Зміни банком не виконується та продовжується нарахування кредитної заборгованості в іноземній валюті(доларах), хоча попередні умови основного договору були змінені та припинені, і погашення кредитної заборгованості вказано в гривні .

У відповідності до вимог положень ст..ст. 1054, 1055 ЦК України кредитний договір повинний бути укладений в письмовій формі та містити в собі положення щодо розміру та умов кредиту.

Таким чином умови кредитування, які реально були передбачені в кредитному договорі, не відповідають волевиявленню позивача та вимогам закону.

На думку суду розбіжності являються такими, що поліпшують умови банку, який розробляв спірний договір та додатки до нього. З дослідженого судом висновку експертизи убачається, що під час укладання договору банк приховав від позичальника повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупності вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

Виходячи з положень ст.. ст. 203, 215, 230, 548 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що в момент підписання кредитного договору між сторонами, позивач був введений в оману відповідачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, а тому волевиявлення позивача на укладання кредитного договору у вигляді та розмірах, які фактично встановлені шляхом експертного дослідження, суперечили його волевиявленню на його укладання саме на таких умовах.

У рішенні Конституційного суду України від 10.1.2011 року №15-рп/2011(справа про захист прав споживачів кредитних послуг), Конституційний су України вважає, що держава встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини 2 статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових коштів накопичень, комерційним інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Конституційний суд виходить також з того, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також оцінки їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (ч.1 ст. 634 ЦК). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати непотрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється черех встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами.

Пунктом 1,2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року №39/248, хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної Асамблеї Ради Європи від 17.05.1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11.05.2005 року (пункти (.13,14, преамбули), директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на до контрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Як зазначено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено,що відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови , необхідні для їх укладення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 112-115 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного Договору №733/041-Д9М від 29 липня 2008 року та Договору №3 від 27 грудня 2013 року, про внесення змін до кредитного Договору №733/041-Д9М від 28.07.2008 року недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.