Справа № 202/8009/15-ц
Провадження № 2/202/4838/2015
22 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності,
У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності.
В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі в розмірі 6 000,00 грн; визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 250 кв.м., що знаходиться по вул. Саратовській в районі буд. № 1-а в м. Дніпропетровську; визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж літ. Б-1, поз. 1, 2, І мостіння, загальна площа по гаражу літ. Б-1 179,4 кв.м., що знаходиться по провулку Джинчарадзе, 1-Т в м. Дніпропетровську.
Позивач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.08.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори оренди нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею 250 кв.м., що знаходиться по вул. Саратовській в районі будинку № 1-а в м. Дніпропетровську та гаражу, загальною площею 179,4 кв.м., що знаходиться по провулку Джинчарадзе, 1-Т в м. Дніпропетровську.
Відповідно до умов вищезазначених договорів оренди, позивач та відповідач погодили, що договори укладені строком на два роки, оренда плата складає 1500,00 грн. на місяць за кожен обєкт нерухомості, з корегуванням на індекс інфляції.
Однак, в порушення умов визначених договорами оренди відповідач не сплачує позивачу оренду плату за жоден вищевказаний обєкт нерухомості.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Позивачем за власні кошти здійснено самочинне будівництво гаражу.
Згідно технічного паспорту від 28.05.2015 року, виготовленого ФОП ОСОБА_4, гараж, що знаходиться по провулку Джинчарадзе, 1-Т в м. Дніпропетровську має наступні технічні характеристики: літ. Б-1 гараж, поз. 1, 2, І мостіння, загальна площа по гаражу літ. Б-1 179,4 кв.м.
На замовлення позивача ПП «ДАН» було виготовлено Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж по провулку Джинчарадзе, 1-Т в м. Дніпропетровську, а саме: літ. Б-1 гараж, поз. 1, 2, І мостіння, загальна площа по гаражу літ. Б-1 179,4 кв.м. Згідно даного обстеження та висновку основні несучі конструкції (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-1 та К-2.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідність ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідач не сплачує орендну плату та має заборгованість по ній, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачем на гараж підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 379, 509 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на гараж літ. Б-1, поз. 1, 2, І мостіння, загальна площа по гаражу літ. Б-1 179,4 кв.м., що знаходиться по провулку Джинчарадзе, 1-Т в м. Дніпропетровську.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз