Справа № 505/2086/15-ц
Провадження № 2/505/1003/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"04" червня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

секретаря судового засідання - Чебан О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що з 2003 року вона разом із матір'ю ОСОБА_2 проживали у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки померла. Позивачка більше 10 років постійно проживала у вказаному будинку, самостійно утримувала його та проводила необхідні ремонти, сплачувала комунальні послуги. Через те, що мати за час життя не встигла виготовити правовстановлюючі документи на будинок, оформити своє право власності на набутий будинок в інший спосіб ніж за набувальною давністю у позивачки не має.

Позивачка просить визнати за нею право приватної власності за набувальною давністю на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просила про розгляд справи за її відсутності.

Представник Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надали суду заяву, у якій позов визнавали та просили про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з матір'ю ОСОБА_2 з 2003 року проживали у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений КП «Інветаризатор» 15 травня 2015 року на ім'я ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, складається з: житлового будинку під літ. «А, А1, а», житловою площею - 34,8 кв.м. та загальною - 62,0 кв.м., літньої кухні під літ. «Б», гаражу літ. «Г», сараїв літ. «В, Д, З, Л», убиральні літ. «Ж», погреба під часткою будівлі літ. «а3», навісу лі. «а2», вимощення І, колодязя ІІ, огорожі №1, №2. Вартість будинку з надвірними будівлями складає - 61270,00 грн.

Викладені позивачкою обставини справи щодо фактичного володіння житловим будинком більше 10 років підтверджуються довідкою Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно якої ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1, та є власницею житлового будинку з відповідними господарчими спорудами а будівлями за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Полякової М. В. після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа не заводилась, з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Також, частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Враховуючи всі обставини справи та беручи до уваги те, що представник відповідача, як органу уповноваженому на вирішення питання щодо безхазяйного майна на території міста, не виказав заперечень проти позову, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на вказаний житловий за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності за набувальною давністю на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку під літ. «А, А1, а», житловою площею - 34,8 кв.м. та загальною - 62,0 кв.м., літньої кухні під літ. «Б», гараж літ. «Г», сараїв літ. «В, Д, З, Л», убиральні літ. «Ж», погреба під часткою будівлі літ. «а3», навісу літ. «а2», вимощення І, колодязь ІІ, огорожі №1, №2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.

Суддя