09 червня 2015 року Волноваський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Бридні О.Л.,
за участю позивачки - не з»явилася ,
за участю відповідача - не з»явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання угоди дійсною, визнання права власності,
В судове засідання позивачка не з»явилася, надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
З рішення Волноваського районного суду Донецької області від 18.08.2010 року (справа № 2-9012/10) судом встановлено, що шлюб, зареєстрований 15.03.2002 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.
Зі свідоцтв про народження встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З договору купівлі-продажу жилого будинку від 28 лютого 2008 року, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області, пр.Литвинова, 22, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області за реєстровим номером 718, судом встановлено, що сторони придбали під час шлюбу даний будинок , який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2
З договору дарування 1/3 частини жилого будинку від 26 травня 2008 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 подарував 1/3 частину жилого будинку адресою: м.Волноваха Донецької області, пр.Литвинова, 22, своєму синові ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якого представляла ОСОБА_1, який зареєстрований в реєстрі за № 1642 та посвідчений приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області.
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладення договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї (ст. 65 СК України).
Згідно із вимогами ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Статтею 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружися, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Спільною сумісною власністю подружжя (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання 2/3 частин жилого будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області, пр.Литвинова, 22, спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину даного будинку в порядку поділу спільного майна подружжя.
Щодо визнання угоди дійсною, суд зазначає наступне.
Згідно ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Як убачається з матеріалів справи, 26.08.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 у простій письмовій формі у вигляді розписки укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, за яким ОСОБА_2 за 12 000 грн. Продав своїй колишній дружині належну йому 1/3 частину будинку.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду з позовом про визнання права власності позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилався на ст. 220, 331 ЦК України, та зазначала, що позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності, оскільки інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання угоди купівлі-продажу 1/3 частини будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області, пр.Литвинова, 22, укладеної 26.08.2014 року між позивачкою та відповідачем, дійсною та визнати за позвичакою право власності на 1/3 частину будинку.
На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір 243 гривені 60 копійок, в задоволенні стягнення витрат на складання позовної заяви в розмірі 200 гривень відмовити за безпідставністю.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 15, 31, 60, 131, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання угоди дійсною, визнання права власності задовольнити частково.
Визнати 2/3 частини жилого будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області , пр.Литвинова, 22, спільною сумісною власністю , набутою в період шлюбу подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину жилого будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області , пр.Литвинова, 22, в порядку поділу спільного майна подружжя.
Визнати угоду купівлі-продажу 1/3 частини жилого будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області , пр.Литвинова, 22, укладену 26 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дійсною, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину жилого будинку, розташованого за адресою: м.Волноваха Донецької області , пр.Литвинова, 22.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 243 гривні 60 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідач може подати заяву про перегляд судового рішення впродовж десяти дінв з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя:

09.06.2015