Справа № 643/4623/15-ц
Номер провадження 4-с/643/38/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Московський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Єлізарова І.Є., секретаря - Зубковій Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення та дії державних виконавців Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Заявник у своїй скарзі посилається на те, що постанови головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 05.06.2013 року про відкриття виконавчих проваджень №38349251, № 38348619 за виконавчими листами Московського районного суду м.Харкова від 30.09.2011 року по справі № 2-2989/09 є незаконними, а дії по проведенню виконавчих дій по відношенню до заявника протиправними з огляду спливу встановленого законом строку для предявлення виконавчих листів до виконання. Таким чином, державний виконавець не мав законних підстав для відкриття виконавчих проваджень та зобовязаний був відмовити у їх відкритті.

Представник заявника підтримав скаргу та просив її задовольнити, представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що вимоги заявника є достатньо обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

05.06.2013 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 на виконання виконавчих листів від 30.09.2011 року по справі № 2-2989/09 виданих Московським районним судом м. Харкова за заявою ПАТ «ПроКредит банк» від 20.05.2013 року №76-2/13/120 були відкриті виконавчі провадження №38349251 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 788,95грн. та №38348619 про стягнення з вказаних осіб судового збору у розмірі 1177,89грн. і витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30,00грн.

У ході розгляду справи судом встановлено, що строк предявлення виконавчих листів для виконання дійсний до 19.05.2012 року, проте як заява ПАТ «ПроКредит банк» про відкриття виконавчого провадження датована 20.05.2013 роком. На виконавчих листах стоїть лише одна відмітка Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ від 17.10.2012 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень.

Однією із вимог, які предявляються згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчого документу є зазначення в ньому строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про звернення стягувача ПАТ «ПроКредит банк» до суду в порядку ст.371 ЦПК України з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документу.

Таким чином, державний виконавець не мав правових підстав згідно ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювати виконавчі дії за виконавчими листами, строк предявлення яких закінчився і не був поновлений судом.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадженн, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що свідчать про направлення заявнику державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Як зазначено заявником у своїй скарзі, про вказані виконавчі провадження їй стало відомо лише 12.03.2015 року, після того як отримала виклик до державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №38349251, № 38348619 заявник отримала під розпис лише 12.03.2015 року.

У ході розгляду справи судом встановлено, що постановами державного виконавця від 18.04.2014 року та 28.03.2014 року в зазначених виконавчих проваджень було накладено арешти на все майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст.19, п.1 ч.1 ст.26 щодо підстав для відкриття виконавчих проваджень, ч.5 ст. 25, ч.1 ст.31 щодо повідомлення та доведення до відома сторони про відкриття виконавчого провадження.

Наведені докази вказують на обґрунтованість скарги і про можливість її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 210, 383, 386-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо відкриття 05.06.2013 року виконавчих проваджень №38349251, №38348619 за виконавчими листами №2-2989/09 від 30.09.2011 року неправомірними.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №38349251 від 05.06.2013 року, винесену головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №38348619 від 05.06.2013 року, винесену головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешти з майна боржника, що накладені у виконавчих провадженнях №38349251, №38348619 від 05.06.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Єлізаров І.Є.