Справа №487/202/15-ц 05.05.2015 05.05.2015 05.05.2015
Провадження №22-ц/784/1053/15
Головуючий першої інстанції: Біцюк А.В.
Категорія: 20 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі Харитоновій І.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача Власенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд" (ТОВ "Компанія "Столиця-Буд") про визнання недійсним правочину з припинення договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" про визнання недійсним правочину з припинення договору купівлі-продажу.

Позивачка зазначала, що 15 листопада 2013 року між нею та ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. В п.п. 2.1.1 та 2.1.2 договору зазначено, що на момент укладення договору нею сплачено 149 800 грн. 00 коп., що еквівалентно 18 741, 40 доларам США за курсом НБУ. Залишок ціни квартири 370 200 грн. 00 коп., що еквівалентно 46 315, 53 доларам США за курсом НБУ, вона зобов'язалася сплатити в гривнях в строки, визначені договором, а саме станом на 27 листопада 2013 року - 110 200 грн. 08 коп., а в період з 30 грудня 2013 року по 30 листопада 2016 року по 7222 грн. 22 коп. щомісячно.

Листом вих. № 72 від 13 жовтня 2014 року вона отримала повідомлення від ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" про припинення вищевказаного договору в зв'язку з нездійсненням нею повної оплати чергових платежів відповідно до змін курсу долара США на момент оплати та неодноразового порушення термінів оплати чергового платежу на строк більше ніж 15 календарних днів.

На думку позивачки, зазначені дії відповідача є правочином з припинення в односторонньому порядку укладеного сторонами 15 листопада 2013 року договору купівлі-продажу квартири, який підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст. 203 ЦК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказувала, що ч. 1 ст. 611 ЦК України припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору застосовується у разі порушення зобов'язання, між тим вона зобов'язань за договором не порушувала. За її твердженням, оскільки в договорі щомісячний черговий платіж визначено в гривні і відсутній механізм його перерахунку у разі зміни курсу НБУ, то неможна вважати порушенням договору сплату нею щомісячних платежів без урахування змін курсу долара США. Крім того, незважаючи на певні порушення строків оплати чергових платежів в березні квітні 2014 року, в травні 2014 року вони були усунуті і відповідач прийняв виконання.

Посилаючись на викладене, позивачка просила задовольнити її позов.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що припинення договору купівлі-продажу в односторонньому порядку здійснено на підставі п. 5.3 договору в зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 обов'язків за договором, зокрема, п.2.2.договору, шляхом направлення повідомлення про припинення правочину, яке не є самостійним правочином.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року в позові ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального права, просила його скасувати, та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач вважав її безпідставною та просив рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, на яку посилається позивачка як на підставу недійсності оспорюваного нею правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

За такого, відповідно до викладених вимог закону, суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно їх змінювати.

Обравши способом захисту прав визнання недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України, спірного правочину, позивачка в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язана довести саме ті обставини, на які вона посилається, а саме те, що дії відповідача щодо припинення договору купівлі-продажу в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного повідомлення позивачці, суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15 листопада 2013 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, за яким ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" (Продавець) зобов'язується передати у власність ОСОБА_4 (Покупець) зазначену квартиру, а ОСОБА_4 зобов'язується її прийняти і сплатити за неї обговорену грошову суму. У пунктах 1.2., 3.1 та 3.2 Договору сторони домовилися, що право власності на квартиру у Покупця виникає після виконання ним умов оплати, передбачених Договором, повного розрахунку з Продавцем та з моменту державної реєстрації Договору. Право власності зберігається за Продавцем до повної оплати квартири Покупцем. У п.п.2.1 - 2.1.2 Договору вказано, що продаж квартири вчиняється за ціною 520 000грн., що еквівалентно 65056,92 доларам США, відповідно до офіційного курсу НБУ на момент укладення договору (1 дол. США = 7,9930 грн.). На момент укладання договору Покупець оплатив продавцю 24966грн. 67коп., що еквівалентно 18741,40 доларам США за курсом НБУ, та становить 28,81 % від ціни квартири. Залишок ціни квартири - 370 200 грн., що еквівалентно 46315,53 доларам США по курсу НБУ, Покупець зобов'язалася оплатити в гривнях до 30 листопада 2016 року, а саме, станом на 27 листопада 2013 року - 110 200грн.08коп., а в період з 30 грудня 2013 року по 30 листопада 2016 року по 7222грн. 22коп. щомісячно. Разом з тим, з пункту 2.2 вбачається, що у випадку, якщо на момент оплати чергового платежу, встановлений НБУ курс долара США до гривні зросте більш ніж на 10% в порівнянні до того курсу, що діяв на момент укладення цього договору, то при визначенні суми чергового платежу ціни квартири в гривнях, вказаної в п.2.1.2 договору, покупець зобов'язаний використовувати встановлений НБУ курс долара США до гривні на момент здійснення оплати. Раніше сплачені частини ціни квартири перерахунку не підлягають (а.с. 8-10).

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області, ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні позову до ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" про визнання недійсним п. 2.2. укладеного сторонами Договору купівлі-продажу квартири з підстав його невідповідності вимогам чинного законодавства (а.с. 43, 109).

Відповідно до п. 5.3 Договору сторони домовились, що цей Договір може бути припинено в односторонньому порядку за ініціативою Продавця у випадку порушення Покупцем будь-якого з термінів оплати, визначених даним Договором, більше ніж на 15 календарних днів. Про припинення Договору Продавець повідомляє Покупця шляхом направлення письмового повідомлення. Цей договір вважається припиненим з моменту отримання Покупцем письмового повідомлення Продавця або дати поштового штемпеля відділу зв'язку одержувача. У випадку, коли Покупець змінив своє місце проживання та не повідомив про це Продавця, цей Договір вважається розірваним з моменту отримання Продавцем поштового повідомлення про неможливість вручення листа.

Приписами ч.1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 629, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1). При цьому за змістом ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачкою, що в березні-квітні 2014 року ОСОБА_4 були порушені передбачені договором строки погашення щомісячних платежів більше ніж на 15 днів.

Крім того, з 21 лютого 2014 року встановлений Національним Банком України курс долара США до національної валюти - гривні - зріс більш ніж на 10% в порівнянні до того курсу, що діяв на момент укладення сторонами Договору та який зазначений у ньому. Проте, в порушення прийнятих на себе за Договором обов'язків сплачувати у такому випадку чергові платежі з використанням встановленого НБУ курсу долара США до гривні на момент здійснення оплати (п.п. 2.2 Договору), ОСОБА_4 сплачувала їх виходячи з розміру щомісячного платежу, розрахованого за курсом НБУ, що діяв на момент укладення договору (1 дол. США = 7,9930 грн.).

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень представника позивачки в суді апеляційної інстанції вбачається, що і до теперішнього часу ОСОБА_4 сплачує щомісячні платежі у вищевказаному розмірі.

Листом вих. № 72 від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 отримала повідомлення від ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" про припинення Договору в зв'язку з нездійсненням нею повної оплати чергових платежів відповідно до змін курсу долара США на момент оплати та неодноразового порушення термінів оплати чергового платежу на строк більше ніж 15 календарних днів (а.с. 6-7).

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що у зв'язку із порушенням ОСОБА_4 прийнятих на себе обов'язків по виконанню умов оплати, передбачених Договором, дії ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" щодо припинення зобов'язання відповідають положенням укладеного сторонами Договору та не суперечать вимогам закону.

Суд з'ясував усі обставини, що мають значення для справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам та дійшов вірного висновку про відповідність оспорюваного правочину вимогам ч. 1 ст.203 ЦК України, а тому обґрунтовано відмовив в позові за його недоведеністю.

Посилання апелянта на те, що п. 2.2 Договору не підлягає застосуванню, оскільки договором щомісячний черговий платіж визначено в гривні і відсутній механізм його перерахунку у разі зміни курсу НБУ, не можуть бути прийняти до уваги. Так відповідність положень зазначеного пункту Договору вимогам законодавства встановлена судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "Компанія "Столиця-Буд", а нерозуміння позивачкою порядку застосування цього пункту Договору є підставою для тлумачення договору відповідно до положень ст..ст. 213, 637 ЦК України, а не для односторонньої відмови від його застосування.

Інші доводи апеляційної скарги не містить обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені в мотивувальній часті оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: