Справа № 585/1294/15-ц
Номер провадження 4-с/585/3/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючої - судді Очиргораєвої О.М.,

при секретарі Рибіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 6 травня 2015 року звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 і просить визнати неправомірною та скасувати постанову від 23.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1397/2010, виданого 11 квітня 2013 року Роменським міськрайонним судом про зобовязання УПФУ в м. Ромни здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до ч. 4 ст. 54, ч.1 ст. 50, та зобовязати старшого державного виконавця вчинити дії з відновлення виконавчого провадження відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу мотивує тим, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець послався на те, що ним виконано комплекс дій, спрямованих на виконання рішення суду зобовязального характеру, а саме: на боржника двічі накладено штраф, другий раз за повторне невиконання рішення суду, та направлено повідомлення до правоохоронних органів для вирішення питання по суті. З даною постановою державного виконавця він не погоджується. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінченню підлягає виконавче провадження у разі неможливості виконання рішення суду без участі боржника. УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі бере участь у виконанні рішення суду, виконало його шляхом перерахунку його пенсії відповідно до рішення суду, проте виплату належних йому коштів не здійснило, посилаючись на те, що виплата коштів буде проведена при надходженні коштів з Державного бюджету. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання на свій території України. Отже, фінансові труднощі в державі не можуть і не повинні перешкоджати виконанню судового рішення.

Крім того, рішенням суду від 09 серпня 2010 року боржника зобовязано не лише здійснити перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а й провести виплату пенсій. А відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

ОСОБА_1 вважає, що ст. державним виконавцем Сіробабою К.С. не вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду, підстав для закінчення виконавчого провадження не було, тому її дії є неправомірними.

Заявник просить задовольнити вимоги скарги із огляду на прецедентну практику Європейського суду у питанні невиконання судових рішень з посиланням на неможливість їх виконання у звязку з відсутністю коштів, що є порушенням ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав і просив задовольнити.

Старший державний виконавець примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутності, а також заперечень проти задоволення скарги ОСОБА_1 не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ч. 1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09.08.2010 року за позовом ОСОБА_1 було зобовязано УПФУ в м. Ромни Сумської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч.4 ст. 54, ч.1 ст. 50, встановивши основну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також нарахувати йому щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 01.05.2010 року.

За вказаним рішенням суду по справі № 2-1397/2010 р. було видано виконавчий лист.

ОСОБА_1 по пошті отримав постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 23.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1397/2010 р.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ст. державний виконавець Сіробаба К.С. закінчила виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1397/2010 від 11.04.2013 року і винесла постанову на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 4).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст. статті 49 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, яке державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до п. п. 2.1.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому законом та передбачені цією Інструкцією права і обов'язки в точній відповідності до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, роз'яснювати особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їх права та обов'язки.

В порушення вказаних вимог, старшим державним виконавцем не надано жодних доказів про відсутність коштів передбачених на виплату на відповідному рахунку Державного казначейства і про те, що без участі боржника він не може провести всі необхідні виконавчі дії по стягненню вже раніше нарахованих боржником пенсійних виплат ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Суд враховує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

При цьому, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, системний аналіз положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок, яка повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду, (в тому числі по справі Кечко проти України, рішення від 08.11.2005р.), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Зволікання з виконання судового рішення може бути виправданим за особливих обставин. Однак, зволікання не може бути таким, що завдає шкоди суті прав, які захищаються параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Справа "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Case of Immobiliare Saffi v. Italy, N 22774/93) .

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В оскаржуваній постанові зазначено, що державним виконавцем проведено комплекс дій, спрямованих на виконання рішення суду обовязкового характеру, а саме: на боржника накладено штрафи та направлено повідомлення до правоохоронних органів для вирішення питання по суті. Проте, вказані факти нічим не підтверджені.

Суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Сіробаба К.С. не вжив всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання рішення суду, а тому вимоги скарги слід задовольнити.

Керуючись, ст. ст. 49, 75, 85 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 23 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1397/2010 р., виданого 11.04.2013 року Роменським міськрайонним судом про зобовязання УПФУ в м. Ромни здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч.4 ст. 54, ч.1 ст. 50.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» вчинити дії з відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1397/2010 року виданого 11.04.2013 року Роменським міськрайонним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня виготовлення повного тексту, а особами, які були відсутні в судовому засіданні - протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

Суддя Роменського

міськрайонного суду

ОСОБА_3