Справа № 750/5567/15-ц
Провадження № 2-о/750/147/15
У Х В А Л А

09 червня 2015 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

08 червня 2015 року заявниця звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, за національністю - «єврейка».

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В резолютивній частині заяви заявник просить встановити факт належності до певної національності, що не передбачено ЦПК України.

Відповідно до судової практики Верховного суду України при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховний суд України листом від 01.01.2012 року роз'яснив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо:

1) трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг);

2) причин та ступеня втрати працездатності;

3) групи інвалідності та часу її настання;

4) проходження дійсної військової служби;

5) участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах;

6) одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби;

7) визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни;

8) віку фізичної особи;

9) закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти;

10) усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене;

11) належності до певної національності;

12) належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану;

13) тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах;

14) одержання урядових нагород;

15) розкуркулювання та адміністративного виселення громадян;

16) про встановлення належності до ветеранів та інвалідів війни;

17) про встановлення факту винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи;

18) набуття громадянства України громадянином іншої держави.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Заявник просить встановити факт належності до певної національності що передбачений чинним законодавством.

Таким чином, справа не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а тому згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя