Справа № 145/368/15-ц Провадження № 22-ц/772/1902/2015Головуючий в суді першої інстанції Мазурчак А. Г.
Категорія 47Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Колоса С. С.

Суддів : Вавшка В. С., Стеблюк Л. П.

При секретарі : Сніжко О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю « Агробуг » про розірвання договору оренди землі, припинення користування земельними ділянками та зобов»язання повернути земельні ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року, -

Встановила :

Рішенням Тиврівського районного суду від 15 квітня 2015 року в зазначеному позові відмовлено .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при укладанні договору оренди землі норми законодавства не порушувалися та при його виконанні дотримано всіх істотних умов .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

В запереченнях представник приватного підприємства просить рішення залишити без змін, а скаргу відхилити, мотивуючи тим, що вона є безпідставною .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що діють в інтересах та за дорученням позивачів, які просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з підстав викладених у скарзі, представника товариства, який просить апеляційну скаргу відхилити, як безпідставну та не обґрунтовану, а рішення залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав .

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, виріши справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції дано належну оцінку наданим по справі доказам .

Відповідно ст. ст. 13 - 19 ЗУ " Про оренду землі " договір оренди - це угода сторін про взаємні зобов"язання, відповідно до яких орендодавець за плату розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення та перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк .

З матеріалів вбачається, що 09 лютого 2007 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ « Агробуг » укладено договори оренди землі на строк 15 років ( а. с. 14 - 36 ). Згідно умов орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1, 5 % від вартості земельної ділянки. Позивачі не заперечували факт, що отримували від товариства в період з 2007 року по 2010 рік плату за володіння та користування земельною ділянкою у зазначеному вище розмірі, а з 2010 не менше 3 % .

Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов він був підписаний та зареєстрований в Тиврівському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії ДП " Центр ДЗК " 12 грудня 2011 року.

Зазначене вказує на те, що товариство на законних підставах володіє та користується спірною земельною ділянкою та висновок суду першої інстанції про законність володіння та користування є вірним та таким, що відповідає обставинам справи .

Розділу 12 Договору сторонами визначено підстави зміни і припинення його дії. Пунктом 12. 4 договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається в разі невиконання орендарем п. 4. 1 та 5. 1 .

Відповідно до ст.. 202 ч. 4 ЦК України двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін .

Договір оренди є двосторонньою угодою, так як передбачає погоджену дію сторін ( ст.. 792 ЦК України, ст.. 13 ЗУ « Про оренду землі « ) ), а саме орендодавець передає належну йому на праві власності земельну ділянку, а орендар приймає її у користування та використовує за призначенням .

Згідно ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору .

Відповідно до ст.. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини .

З матеріалів вбачається, що рішенням Тиврівського районного суду від 11 квітня 2014 року відмовлено в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю « Агробуг » про визнання недійсним договір оренди землі, припинення права користування земельними ділянками та зобов»язання повернути земельні ділянки ( а. с. 36 - 39 ). Даним рішенням встановлено, що при укладенні договору оренди та при його виконанні дотримано всіх істотних умов, які передбачено цією угодою. Також зазначено, що позивачами не надано належних доказів, які б підтвердили, що відсутність окремих істотних умов договору, передбачених ст.. 15 ЗУ « Про оренду землі », завдало їм шкоди та значною мірою позбавили того, на що вони розраховували при укладанні договору .

Позивачами не надано нових доказів, які б підтвердили факт невиконання орендарем своїх обов"язків передбачених угодою, що є підставою для розірвання договору, а тому судом обґрунтовано відмовлено в даній вимозі .

Твердження викладені у скарзі, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що позивачі, як власники земельних ділянок, самі бажають її обробляти та саме це є підставою для розірвання договору землі є безпідставними та спростовуються наступним .

Договір оренди є двосторонньою угодою, так як передбачає погоджену дію сторін, а саме орендодавець передає належну йому на праві власності земельну ділянку, а орендар приймає її у користування та використовує за призначенням. Розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом .

Бажання обробляти земельну ділянку особисто не може бути підставою для розірвання зазначених вище договорів оренди землі в односторонньому порядку, так як не передбачено умовами цих договорів та законом .

З пояснень представників позивачі, які надано в апеляційному суді вбачається, що сторона, враховуючи інфляційні процеси, фактично не погоджується з розміром орендної плати, що є підставою для внесенням змін до нього, а не розірвання .

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань .

Твердження викладені у скарзі вірного в цілому висновку суду не спростовують .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити .

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двадцяти днів з часу проголошення ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий : С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

Л. П. Стеблюк

З оригіналом згідно :