11.06.2015 Справа № 756/9096/14-ц
Справа пр. №2-с/756/16/15
ун. №756/9096/14-ц
У Х В А Л А

11 червня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 07.08.2014 року у справі №2-н/756/376/14 за заявою комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Свої вимоги заявники обґрунтовувала тим, що 07.08.2014 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/376/14, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

ОСОБА_1 звернула увагу на те, що в порушення вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" між нею та стягувачем не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг. Також заявник вказала, що стягувачем надано невірний розрахунок сум оплати житлово-комунальних послуг за період з липня 2011 року по травень 2014 року.

З цих підстав заявник просила суд скасувати наказ, виданий 07.08.2014 року суддею Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-н/756/376/14.

Заявник у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.105-1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, стягувач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник стягувача подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обгрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

07.08.2014 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/376/14, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 2889,37 грн. та судовий збір у сумі 121,80 грн.

Як на підставу для скасування судового наказу заявник посилалась на те, що між нею та КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир в багатоквартирних будинках за власний рахунок не лише здійснюють утримання приватизованих квартир, але і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

З матеріалів справи вбачається, що будинок №463 БОС-1 в м. Житомирі знаходиться у комунальній власності м. Житомира та перебуває на балансі КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради. Заявник є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються їй КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради.

Однак ОСОБА_1 неналежним чином виконувала зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, допустила заборгованість зі сплати послуг у сумі 2889,37 грн., яка була нарахована стягувачем. Наведені обставини підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до п.5. ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд вправі видати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за наявності інших письмових доказів, окрім договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, а також документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Заявник не навела суду жодного доказу на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги їй не надавалась, а вона в свою чергу їх не споживала, не спростувала правильність і безспірність розрахунків її заборгованості.

Суд не бере до уваги твердження заявника ОСОБА_1, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій нарахована незаконно, оскільки про наявність заборгованості боржника свідчить довідка про стан розрахунків за період з травня 2011 року по травень 2014 року (а.с.44-45).

Відсутність договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Відповідно до ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ.

За таких обставин суд вважає, що підстави для скасування судового наказу від 07.08.2014 року відсутні.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.105, 105-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 07.08.2014 року у справі №2-н/756/376/14 за заявою комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14" Житомирської міської ради, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.В. Великохацька