2/359/2383/2015 359/8048/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Пустовіт А.Б.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Бориспільської міської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область м. Бориспіль провул. Тарасівський, 7, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.03.2002 року.

ОСОБА_3 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері, яка померла 19.03.2002 р. відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область м. Бориспіль провул. Тарасівський, 7. За життя його мати заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги, після смерті ОСОБА_4, є позивач у справі та його брат ОСОБА_3 У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, вони звернулися до Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області з письмовими заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 На підставі заяв про прийняття спадщини Бориспільською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 306/2002. 20 вересня 2011 року його брат ОСОБА_3 помер. Тому спадкоємцем першої черги, після його смерті є його син, відповідач по справі ОСОБА_2, яким також була подана заява про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_3 Спадкодавець ОСОБА_4 збудувала будинок в 1969 році, але не отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок.

Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. В звязку з цим, ОСОБА_3 вважає, що він має право на визнання за ним права власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позові вимоги підтримав в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити.

Бориспільська міська рада свого представника у судове засідання не направила. Надала до суду заяву, в якій просила прийняти рішення по наявним в матеріалах справи документах.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2002 р. померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Ці обставини підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с.9). 20.09.2011 року помер брат позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). За правом представлення право на спадкування має право відповідач ОСОБА_2, замість його брата, сина спадкодавця ОСОБА_3 Ця обставини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.40). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівелями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область м. Бориспіль провул. Тарасівський, 7. Житловий будинок був побудований в 1969 році.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №306 за 2002 рік , заведеної Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.57). Таким чином ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

Незважаючи на це, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємець не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, про що отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11).

Згідно наказу Радгоспу «Бориспільськи» №233 від 03.10.1954 року ОСОБА_4 наділена земельна ділянка під забудову (а.с.13).

Згідно рішення виконавчого комітету Бориспільської міської Ради депутатів трудящих №250 від 20.10.1964 року ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку під забудову житлового будинку по пров. Тарасівський, 1-а в м. Бориспіль.

Згідно акту від 23.11.1964 року Київським виробничим технічним бюро виділено в натурі земельну ділянку, площею 600 кв.м, розташовану в м. Бориспіль по пров. Тарасовський, 1-а в користування ОСОБА_4

Як встановлено судом, була проведена технічна інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по пров. Тарасівуському, 7 в м. Бориспіль, заведено інвентаризаційну справу та складено технічний паспорт на імя ОСОБА_4.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На момент завершення будівництва не існувало порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів та реєстрації прав на них в сільських населених пунктах. За змістом нормативних актів, які діяли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966р., виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. За діючими на момент завершення будівництва нормами законодавства, власник домоволодіння визначався на підставі довідок сільської ради, записів по господарського обліку. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця ОСОБА_4 виникло право власності на вказане домоволодіння.

Відповідно до відповіді Управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради Київської області на запит суду №1251/04-08 від 04.09.2015 року, згідно рішення Бориспільської міської ради від 20.10.1964 р. № 250, акту відведення земельної ділянки від 23.11.1964 р. та плану забудови земельної ділянки від 23.11.1964р. (вказана адреса земельної ділянки - провулок Тарасівський, 1-а) надано дозвіл на будівництво житлового будинку громадянці ОСОБА_4 (померла 19 березня 2002 року), який фактично розташований за адресою: місто Бориспіль, провулок Тарасівський № 7. Враховуючи технічний паспорт на житловий будинок № 7 по провулку Тарасівському, виготовлений КП „Бориспільське БТГ від 22.05.2015 р., зважаючи на фактичне місце розташування земельної ділянки та опорний план міста Борисполя, на підставі рішення міської ради від 28.08.2012 № 2361-28-УІ «Про затвердження переліку вулиць та провулків у м. Бориспіль» та рішення міської ради від 24.06.2014 № 4280-53-УІ «Про затвердження Порядку надання та зміни адрес обєктам нерухомості у місті Борисполі», управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради підтверджує поштову адресу місця розташування домоволодіння померлої громадянки ОСОБА_4 - провулок Тарасівський № 7 в м. Бориспіль.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння державний нотаріус відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

У відповідності до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив.

У відповідності до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи ту обставину, що спадкодавець за час свого життя не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку своє право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по провул. Тарасівський, 7 в м. Бориспіль.

Тому суд вважає за допустиме визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в Київській області м. Бориспіль провул. Тарасівський, 7.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.1216, 1218,1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України,, ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Бориспільської міської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область м. Бориспіль провул. Тарасівський, 7 який належав померлій 19.03.2002 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С.Чирка