АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила визнати недійсним укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» усний договір, за яким позивачка є споживачем житлово-комунальних послуг.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2014 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1» про захист прав споживача - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про те, що рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що ухвалюючи рішення, суд не дотримався принципу законності та рівності сторін, допустив істотні процесуальні порушення та не застосував належні матеріальні норми права чим порушив її права. Вважаючи рішення суду необґрунтованим та незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Справа № 756/12812/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5921/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Богдан О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованими, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів вважає за можливе погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справи, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 16 ЦК України передбачено спосіб захисту цивільних прав та інтересів шляхом визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Отже, законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для визнання правочину недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2013 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Житлобуд-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Рішення вступило в законну силу. Даним рішенням суду встановлено, що ТОВ «Житлобуд-1» є правонаступником прав та обов'язків житлово-комунальної контори ВАТ трест «Київміськбуд-1».

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована у даній квартирі, отримує житлово-комунальні послуги, за несплату яких зазначеним вище рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто борг в сумі 17341,56 грн. та

судовий збір.

Тобто вказаними рішеннями були встановлені обставини і відповідні їм правовідносини, а саме, що ОСОБА_1 отримувала комунальні послуги, проте їх оплату не здійснювала. Вказаним рішенням не встановлена наявність укладеного між сторонами договору, не визначено і його умови. А тому твердження позивача про встановлений судом факт укладення договору між сторонами у справі є безпідставними. Крім того, вказаними рішеннями були встановленні правовідносини, що виникли між сторонами лише у певний період. В цілому з пояснень позивача вбачається, що вона не погоджується саме з рішенням суду від 19.02.2013, і саме це зумовило її звернення до суду з вказаним позовом.

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження. А ні позовна заява, а ні доводи апеляційної скарги не містять конкретизації, який саме договір та з яких підстав має бути визнаний недійсним. Крім того, в апеляційній скарзі позивачем не вказано, які саме норми матеріального та процесуального законодавства порушено судом при ухвалені вказаного рішення та не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: