Справа № 212/1978/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 червня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Р.В. Дехти, при секретарі Л.В. Гавриленко розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі позивачки ОСОБА_1 в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - домоволодінням.

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом.

У обгрунтування позову зазначила що вона є власницею домоволодіння АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі з 2011 року по теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_3 який їй доводить рідним племінником і який за місцем реєстрації ніколи фактично не мешкав . Точного місця його мешкання у теперішній час вона не знає однак зазначила, що відповідач в 2012 році виїхав на заробітки до Росії . Добровільно знятися з реєстрації не бажає що завдає позивачці перешкоди у коритуванні власністю та оформлення субсидій і вона вимушені через цей факт нести додаткові витрати наутримання домоволодіння. На підставі зазначеного позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні її власністю.

Позивачка ОСОБА_1 всудовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_3був сповіщений судом про розгляд справи належним чином, в тому ж числі повідомлявся про розгляд справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 42 (1637) від 28.05.2015 року, але він до суду не з"явився, та не сповістив суд про причини своєї неявки, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення.

Представник третьої особи по справі - Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - начальник Жовтневого районного відділу О.О. Картавець до суду не з'явився, заздалегідь надавши заяву у якій просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею домоволодіння АДРЕСА_1 Дніпропетровської області на підставі договору довічного утримання що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно , виданого КП «Криворізьке бюро технічної інвентарізації» .

За відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області вбачається, що станом на 31.03.2015 року відповідач ОСОБА_3 дійсно зареєстрований у домоволодінні АДРЕСА_1

Згідно Акту , складеного мешканцями АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_3 фактично не мешкає за місцем реєстрації з березня 2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів.

Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі зазначеного вимога позивачки ОСОБА_1 щодо зобов'язання третьої особи анулювати реєстрацію відповідача за вказаною адресою задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів.

Керуючись ст.386, 391 ЦК України, ст. 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Головне Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - домоволодінням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 1981 року народження таким, що втратив право користування жилим примішенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1.

Роз'яснити позивачці ОСОБА_1 що для зняття з реєстрації місця проживання відповідача вона може звернутись до компетентного органу управління, відділу (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) із рішенням суду, яке набрало законної сили.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом його постановивши згідно поданої відповідачем в справі заяві про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з часу ознайомлення останнім з цим рішенням суду, іншими учасниками процесу, на рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня його проголошення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. В. Дехта