№621/3223/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зубенко Л.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поновлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей Зміївської районної державній адміністрації Харківської області, Опікунська рада Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області,

в с т а н о в и в:

12 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5про поновлення батьківських прав, мотивуючи свій позов тим, що 06 січня 2012 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області її було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною позбавлення батьківських прав стало те, що вона не займалася вихованням дитини, вела аморальний спосіб життя, не працювала. Проте, на теперішній час вона суттєво змінила своє життя, позбулася шкідливих звичок, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі. Крім того, регулярно цікавиться успіхами сина в навчанні, його станом здоров'я, відвідує сина в школі. У 2012 році прийняла у спадщину квартиру, привела в належний стан житлово побутові умови. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримала. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що дуже любить сина, але позбавлена можливості спілкування з ним. Вона намагається передати дитині подарунки, одяг, приділити увагу, але відповідач категорично проти та забороняє дитині приймати будь-які речі від неї. На даний час вона усвідомила, що найголовніше для неї в житті це її син, вона кинула вживати спиртні напої, зробила ремонт у квартирі, сплатила заборгованість за договором кредиту, придбала деякі речі побутового вжитку, перебуває у цивільному шлюбі та має намір бути гідною матір'ю для сина.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що на час вирішення спору про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, остання знаходилася у вкрай скрутному матеріальному становищі. На теперішній час позивач веде достойний спосіб життя, постійно цікавиться здоров'ям сина та його успіхами у навчанні, відвідує сина у школі. На протязі п'яти років перебуває у цивільному шлюбі, у її власності знаходиться квартира, обладнана всіма необхідними для проживання речами. За станом здоров'я на даний час не працює, у звязку з чим була позбавлена можливості матеріально забезпечити дитину. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та пояснив, що позивач не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги не надає, ніколи не виконувала свої батьківські обов'язки та не цікавилась життям дитини. ЇЇ поведінка жодним чином не змінилась, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що позивач поведінку відносно сина не змінила, не забезпечує його необхідним харчуванням та одягом, має заборгованість по аліментам. Вважає, що позивач займається лише влаштуванням особистого життя, робить ремонти, сплачує кредити, однак, матеріальної допомоги сину не надає. Однак, не заперечувала той факт, що позивач сплачувала аліменти на утримання сина, у період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, що на її думку пов'язано з розглядом справи у суді. Доказів на підтвердження вимог ОСОБА_4 не надала, просила у задоволенні позову відмовити.

Представники третьої особи служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у судовому засіданні проти позову не заперечували та пояснили, що на теперішній час ОСОБА_4 позбулася шкідливих звичок, проживає у громадянському шлюбі з ОСОБА_8, веде разом з ним спільне господарство. Під час обстеження житлово побутових умов проживання позивача було встановлено, що умови для проживання відповідають санітарним та технічним нормам, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг щодо поведінки ОСОБА_4 до сільської ради не надходило. Вважають доцільним поновлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи опікунської ради при виконкомі Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області у судов у судове засідання не зявився, у листі № 208/02-19 від 10 лютого 2015 року просив справу розглядати без участі представника. При ухваленні рішення покладався на думку суду (а.с. 46)

Вислухавши сторони, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2012 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-11, 12)

Підставою для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, було те, що вона вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вживала наркотичні засоби, в стані алкогольного спянінння вчиняла сварки та бійки, що негативно впливало на фізичний та духовний розвиток дитини.

Частиною 1 статті 169 СК України встановлено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Частиною 4 статті 169 СК України визначено, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Частиною 5 статті 169 СК України передбачено, що при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживала дитина.

Висновком Комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 04 листопада 2014 року встановлено, що ОСОБА_4 позбулась шкідливих звичок, проживає у громадянському стані з ОСОБА_8, веде разом з ним спільне господарство. Під час обстеження, 22 жовтня 2014 року, житлово побутових умов її проживання було встановлено, що умови для проживання відповідають санітарним та технічним нормам, а саме: в квартирі встановлено індивідуальне газове опалення, є системи електро, водопостачання та водовідведення, в наявності все необхідні меблі, побутова техніка та предмети побуту. Зі слів ОСОБА_4 вона працює реалізатором в м. Харкові, середньомісячний дохід становить 2000 грн.(а.с. 19-20)

Згідно даних довідки № 393/02-19 від 30 березня 2015 року, виданої Бірківським сільським головою, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає на території Бірківської сільської ради в АДРЕСА_1, з дня народження. За останній час за місцем проживання характеризується позитивно, працює, з повагою ставиться до людей похилого віку. В квартирі, де мешкає та зареєстрована, відновлено водопостачання, водовідведення та газопостачання. До виконкому сільської ради скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири № 69, розташованої у будинку № 46 по вулиці Леніна в с. Бірки Зміївського району Харківської області (а.с. 13, 14)

22 березня 2014 року комісією у складі депутата Бірківської сільської ради ОСОБА_10, сусідів ОСОБА_11, ОСОБА_12 обстежено умови проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, та встановлено, що ОСОБА_4 проживає у 2-кімнатній приватизованій квартирі. У квартирі зроблено косметичний ремонт кімнати, та частково не закінчений ремонт другої кімнати та кухні, замінено вікна. Кімнати мебльовані, мають килимове покриття. Заборгованість за комунальні послуги відсутня, відновлено газо та водопостачання. На даний час ОСОБА_4 позбулася шкідливих звичок, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_13, веде разом з ним спільне господарство. (а.с. 16)

Згідно характеристики ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, хлопець навчається у 4 класі Бірківської ОСОБА_14 ступенів, має середній рівень знань. Вихованням дитини займається батько ОСОБА_5, який відвідує батьківські збори, забезпечує необхідними шкільними речами, цікавиться успіхами та поведінкою сина. Мати хлопця на протязі останніх двох років шукає зустрічей з сином поблизу школи та під час шкільних перерв. Хлопець радіє, побачивши маму. (а.с. 17)

З копії довідки Зміївської районної поліклініки вбачається, що ОСОБА_4 на психіатричному і наркологічному обліку не знаходиться. (а. с. 18)

На спростування доводів позивача, представником відповідача надані докази, які підтверджують факт наявності заборгованості щодо виплати аліментів ОСОБА_4 на утримання сина, та виконавчі документи з приводу виконання рішення суду про стягнення аліментів та вселення в квартиру.

Дана обставина не заперечувалася позивачем, тому, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

При вирішенні позову, суд керується міжнародними та національними правовими нормами, згідно яких, до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Так, у судовому засіданні була зясована думка дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в присутності представника служби у справах дітей Зміївської РДА та представників сторін, поясняв про те, що не любить матір та не бажає спілкуватися та проживати з нею. Відчуває образу, що мати не дарує йому подарунків, не телефонує.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 засвідчила, що такі пояснення дитини є наслідком психологічного тиску відповідача, оскільки ОСОБА_4 неодноразово зверталась до служби з питанням про поновлення її батьківських прав, зокрема під час однієї із зустрічей їй особисто телефонував ОСОБА_6, що свідчить про його бажання спілкуватись з матірю. Крім того, при особистому спілкуванні з дитиною його думку була іншою.

При повторному зясуванні позиції ОСОБА_6, за відсутності сторін та їх представників, у присутності начальника Служби у справах дітей Зміївської РДА ОСОБА_15, хлопчик зазначив про те, що хотів би спілкуватися з матірю, однак має на неї образу.

Аналізуючі вищевикладене, з урахуванням віку та зрілості ОСОБА_6, суд дійшов висновку, що дитина на даний час не здатна сформулювати та вільно висловити власну, чітку позицію. Його пояснення не ґрунтуються на власних почуттях, бажанні, такі погляди сформувались здебільшого під впливом батька, який його виховує та є основним джерелом формування світогляду дитини.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд першої інстанції вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню щодо цих правовідносин.

Отже, умовами для позитивного вирішення справи про поновлення батьківських прав, які повинен установити суд, можуть бути: а) наявність письмового висновку органів опіки та піклування про можливість поновлення батьківських прав (стаття 19 СК); б) оцінка судом поведінки особи, позбавленої батьківських прав з часу постановлення рішення про позбавлення батьківських прав до звернення в суд про поновлення батьківських прав (стаття 212 ЦПК); в)перевірка, наскільки змінилися обставини, що послужили підставами для позбавлення батьківських прав (стаття 60 ЦПК); г) думка того з батьків, який виховує дитину, щодо можливості поновлення позивача в батьківських правах; д) думка дитини про можливість поновлення батька, матері в батьківських правах, залежно від віку, здоров?я дитини.

Суд з'ясував визначені обставини, а саме наявність письмового висновку органів опіки та піклування про можливість поновлення батьківських прав ОСОБА_4, належну поведінку позивача та відсутність обставин, які стали підставою для позбавлення батьківських прав у минулому, а саме аморальний спосіб життя, зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, ставлення матері до дитини, умови проживання та забезпечення позивача, думку дитини ОСОБА_6.

Слід зазначити, що суд розцінює позицію відповідача щодо категоричного заперечення проти позовних вимог, як таку, що ґрунтуються на особистих, неприязнених стосунках, які склалися між ним та ОСОБА_4, в той час коли така позиція не сприяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2, щодо відсутності будь-яких доказів, що свідчать про зміну поведінки ОСОБА_4, ухилення від матеріального забезпечення дитини, сплати аліментів, виконання рішення суду про вселення малолітнього, не ґрунтуються на приписах ст. 169 Сімейного кодексу України, а відповідно не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, суд переконався, що поведінка позивача, її наміри та почуття до сина, мають змогу забезпечити малолітньому ОСОБА_6, почуття любові та поваги, гармонійний розвиток, атмосферу моральної забезпеченості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині поновлення її прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.169 СК України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, ст. ст. 10, 4-14, 60,61, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поновлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей при Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Опікунська рада Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області задовольнити у повному обсязі.

Поновити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьківських правах відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: