Справа № 732/555/15-ц
Провадження № 2/732/165/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Карпинської Н.М., секретарі Шевеленко К.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, залученого спеціаліста лікаря Городнянської ЦРЛ _ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального медичного закладу „Обласний центр медико-соціальної експертизи Чернігівської обласної ради про зобовязання проведення експертизи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і просив зобов'язати медико-соціальну експертну комісію провести повторну експертизу з метою встановлення причинно-наслідкового зв'язку з виробничою травмою, з урахуванням теперішнього стану здоров'я та відповідність рентген знімків 2006 року і рентген знімків 2011 року.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 20.11.2006 року під час роботи на пилорамі в АК „Снов з позивачем стався нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, проведено експертне обстеження позивача, однак проігноровано питання втрати працездатності. 29.02.2015 року позивач намагався отримати направлення на МСЕК для повторного проходження огляду, однак в такому огляді йому було відмовлено. Тому позивач розраховує на судовий захист його права на повторну експертизу.

У судовому засіданні представником позивача позов підтримано. Посилаючись на перепони та незабезпечення медичними закладами права позивача на повторну експертизу в медико-соціальній експертній комісії, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити. Вказує, що позивача звільнено з роботи, він втратив основне джерело до існування і що в установленому порядку навіть не встановлювалось його право на „легкий труд. При цьому кожен має право на обстеження його стану здоров'я та отримання компетентного рішення.

Судом до участі у справі, з урахуванням думки позивача залучено Комунальний медичний заклад „Обласний центр медико-соціальної експертизи Чернігівської обласної ради.

Залучений відповідач свого представника для участі в судовому засіданні не направив. Згідно заперечень підписаних головним лікарем ОСОБА_4 (а.с. 68-69) вбачається, що відповідачем хворого ОСОБА_3 14.09.2011 року оглянуто по оскарженню результатів попереднього експертного огляду від 16.08.2011 року та рішення Чернігівської міжрайонної МСЕК не змінено. 09.07.2012 року ОСОБА_3 направлявся на Чернігівську міжрайонну МСЕК за встановленням інвалідності. Згідно рішення комісії від 17.07.2012 року інвалідом не визнаний. Хворий в разі погіршення стану здоров'я має право звернутись у поліклініку за місцем проживання для обстеження, в подальшому за рішенням лікарсько-консультативної комісії може бути направлений на повторний огляд МСЕК.

Заслухавши представника позивача, беручи до уваги заперечення відповідача, дослідивши всі заявлені у справі докази, приймаючи до уваги розяснення лікаря Городнянської ЦРЛ залученого у справі в якості спеціаліста, встановивши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд прийшов до наступного.

У відповідності до статті 4 Основ законодавства України про охорону здоров'я,рівноправність громадян, демократизм і загальнодоступність медичної допомоги та інших послуг в сфері охорони здоров'я; а також дотримання прав і свобод людини і громадянина в сфері охорони здоров'я та забезпечення пов'язаних з ними державних гарантій визначено як пріорітетні принципи охорони здоров'я.

18 лютого 2011 року складено акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с.12-13), за даними відображеними в акті встановлено, що 20 листопада 2006 року об 11-тій годині 00 хвилин а агропромисловому кооперативі „Снов за місцем його знаходження: Чернігівська область, Городнянський район, с. Конотоп стався нещасний випадок. Так, 20 листопада 2006 року різноробочі будівельної бригади ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали від бригадира будівельної бригади АК „Снов ОСОБА_6 завдання обпилювати дошки на повздовжньо-кругопильному верстаті столярної майстерні. ОСОБА_3 подавав дошку на обпилювання, а ОСОБА_5 приймав дошку після пили. Коли дошка вийшла за дискову пилу, ОСОБА_5 оступився і втратив рівновагу, при цьому він відхилився вбік, а обрізок дошки було підхоплено зубом пили та різко відкинуто на ОСОБА_3 ОСОБА_3 в цей момент піднімав нову дошку для обпилювання, відкинутий обрізок дошки потрапив йому в праву частину грудної клітини. Постраждалий впав.

18.02.2011 року складено акт за формою Н-5 (а.с. 17-19)

У подальшому 16.08.2011 року ОСОБА_3 був оглянутий за наслідками виробничої травми на Чернігівській МСЕК, інвалідом не визнаний, встановлено 5 % втрати професійної працездатності (зроблено залік 08.08.2011 р.)

14.09.2011 року ОСОБА_3 був оглянутий на вищій обласній МСЕК у присутності представника Фонду соціального страхування від нещаних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігів. На підставі очного огляду попереднє рішення Чернігівської МСЕК не змінено, група інвалідності не встановлена. 09.07.2012 року ОСОБА_3 направлявся на Чернігівську міжрайонну МСЕК за встановленням інвалідності. Згідно рішення комісії від 17.07.2012 року інвалідом не визнаний.

У результаті огляду лікарем неврологом Городнянської ЦРЛ 16.01.2015 року ОСОБА_3 направлений на обласну лікарську консультативну комісію для видачі консультативного висновку доцільності направлення на МСЕК (а.с.6-7). 13.02.2015 року ним отримано консультаційний висновок без направлення на МСЕК лише з рекомендацією вирішити питання працездатності через ЛКК за місцем проживання (а.с.10-11).

Таким чином, порушено право ОСОБА_3 на забезпечення пов'язаних з охороною здоров'я прав та дотримання державних гарантій у цій сфері як пріорітетний принцип охорони здоров'я (ст. 4 Основ законодавства України про охорону здоров'я).

Згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Таким чином, не обгрунтоване посилання відповідача на відсутність підстав для задоволення позову через фактичну відсутність направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я.

Так, в п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 прямо вказується на право суду і прокуратури направити позивача на медико-соціальну експертизу.

При цьому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. А згідно ч. 2 ст. 275 ЦК України захист особистого немайнового права може здійснюватись відповідно до змісту цього права, способу його порушення і наслідків, що їх спричинило це порушення.

У рішенні Конституційного суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 розтлумачено положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі. В аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

29.05.2002 року у рішенні № 10-рп/2002 Конституційний суд, виходячи із лінгвістичного та граматичного аналізу термінів, вжитих в Основах законодавства України про охорону здоров'я з огляду на відповідні положення Конвенції про мінімальні норми соціального забезпечення, ухваленої у Женеві 28 червня 1952 року (статті 1,2), Європейської конвенції про соціальну та медичну допомогу, укладеної у Парижі 11 грудня 1953 року (статті 1,8-17), Європейського кодексу соціального забезпечення, прийнятого у Страсбурзі 16 квітня 1964 року (частина 11), Конвенції про медичну допомогу та допомоги у разі хвороби, прийнятої у Женеві 25 червня 1969 року (пункти 1,3) та одноіменної рекомендації (статті 7-12,34), Європейської соціальної хартії, підписаної у Страсбурзі 3 травня 1996 року (статті 11-13) з'ясував, що „медична допомога означає, в тому числі дію, скеровану на підтримку (реалізацію чиїх-небудь запитів і потреб).

Враховуючи, що з часу настання нещасного випадку на виробництві (20 листопада 2006 року) по час звернення з новим позовом до суду, ОСОБА_3 так і не отримав грунтовного визначення щодо його здоровя, в тому числі компенсаторно-адаптаційних його можливостей, про що свідчить активна позовна діяльність, суд дійшов висновку, що повторна експертиза відповідає його потребам.

Мета такої експертизи визначена у п.1: виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації хворого.

ОСОБА_3 втратив роботу. Постійно лікується по місцю проживання, в тому числі і перед останнім зверненням до лікарів за направленням на МСЕК. Згідно записів, вказаних у медичній картці, з урахуванням пояснень спеціаліста: лікаря невролога Городнянської ЦРЛ ОСОБА_2, хвороба ОСОБА_3 не минула. Тому позивач має право бути повторно обстежений МСЕК, однак в межах мети визначеної п.1 Положення. Вимоги ж відповідності травм на рентген знімках 2006 року і рентген знімках 2011 року перебувають поза межами завдань медико-соціальної експертної комісії.

Керуючись Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, статтями 16 та 275 ЦК України ст. 209,212-215, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати Комунальний медичний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Чернігівської обласної ради організувати і провести експертизу хворого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою визначення ступеня обмеження його життєдіяльності, причини і часу її настання, групи інвалідності, ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), а також компенсаторно-адаптаційні можливості ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Карпинська Н.М.