АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3715/15 Головуючий 1 інстанції Вергун І.В.
Справа № 623/5588/14-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: сімейні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Сащенко І.С., Довгаль А.П.

при секретарі Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частку майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частку майна.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом та подала заяву про забезпечення позову та просила накласти арешт на земельну ділянку та автомобіль, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в будь-який час може розпорядитися спірним майном яке було придбане в період спільного проживання на власний розсуд.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову і накладено арешт: на земельну ділянку розташовану в м. Ізюмі Харківської області по площі Революції,5-А, зареєстровану на ім'я ОСОБА_1, на підставі рішення виконавчого комітету № 82 від 28 січня 1993 року та автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_1, згідно свідоцтва АХС 115428 від 08.10.2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на земельну ділянку, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, зазначав, що дійсно в період шлюбу йому була виділена земельна ділянка в м. Ізюмі Харківської області по площі Революції,5-А, для забудови житлового будинку. На час звернення до суду земельна ділянка залишається незабудованою. Він не є власником земельної ділянки, оскільки земля надавалась для забудови і тому апелянт не має право на відчуження землі, оскільки є лише користувачем, а власником є громада в особі Виконкому Ізюмської міської ради. Доданий до зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 лист без номера та без дати є інформаційним, а не правовстановлюючим документом та не підтверджує право власності на земельну ділянку, а лише факт користування.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в звязку з цим колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом позову є земельна ділянка розташована в м. Ізюмі Харківської області по площі Революції,5-А, зареєстрована на ім'я ОСОБА_1 та автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та накладаючи арешт на вищезазначене майно , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не пересвідчився стосовно того, що земельна ділянка йому не належить, колегією суддів не приймаються, оскільки це стосується вирішення питання по суті і не підлягає зясуванню під час розгляду клопотання про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 просить визнати це майно спільним майном подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х ВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -