242/1249/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він в 1990 році працював у відповідача в якості прохідника 5 розряду та 13 березня 1990 року був призваний на спеціальні воїнські збори та на правлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, де пробув до 04 червня 1990 року. 18 липня 1994 року йому було встановлено 3 групу інвалідності, пов`язаної із захворюванням через участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До 01.01.2012 року він отримував пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а після у меншому розмірі, оскільки в архівній довідці, що видав відповідач, в якій інформація вказана про оплату праці під час перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в одно та двократному розмірі, замість встановленого 4-кратного. Вважає, що такими діями відповідача йому спричинено моральну шкоду. На підставі викладеного просить дії відповідача по перерахунку заробітної плати під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС незаконними та зобов`язати провести перерахунок заробітної плати відповідно до законодавства, видавши нову довідку про нараховану заробітну плату за квітень 1990 року, копію розрахунково-платіжної відомості за квітень 1990 року, копію наказу про нарахування заробітної плати за квітень 1990 року та стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив її задовольнити.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки інформація у військовій довідці різниться від інформації з архівної довідки, тому його вимоги є безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Управління ПФУ в м. Слов`янську та Слов`янському районі Донецької області - в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить справу вирішити на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 в період часу з 13 березня 1990 року по 04 червня 1990 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно зі ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Відповідно до п. 7 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи з заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місце і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки).

Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в попередній редакції цього Порядку - п.17), довідки про заробітну плату видаються на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Первинними є ті документи, що складені в період роботи в зоні відчуження.

Таким чином підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місяця її виконання.

Порядок оплати військовозобов`язаних, призваних на військові збори за час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у той період регулювався спеціальними нормативно-правовими актами: Законом СРСР „ Про військовий обов`язок", Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 „Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції", Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10.06.1986 року № 207-7 „ Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища", Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, згідно яких за цими особами за місцем роботи зберігався середній заробіток, належало до сплати 100% тарифної ставки, кратність та премія у розмірі до 60% у порядку встановленому на підприємстві, установі, організації.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР ,, Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати № 964рс від 17 травня 1986 року з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дозволено керівникам міністерств і відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою державної комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки в п`ятикратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, по ІІ зоні - в чотирьох кратному розмірі і в І зоні - в трьохкратному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР ,, Про порядок оплати праці і виплати одноразового заохочення по місцю постійної роботи '' №1031 рс від 23 травня 1986 р. підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року N 964 поширено на військовослужбовців, призваних на збори і безпосередньо зайнятих на ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Тобто, після прийняття зазначеного розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів згідно Постанови ЦК КПРО, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156.

Дані нормативні акти не застосовувались одночасно, так як розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 вводить нові умови оплати праці замість попередніх, встановлених Постановою ЦК КПРС, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 (Постанова РМ УРСР від 08.05.1986 року № 168-5).

Оплата працівників, які виконували зазначені роботи у 3,2,1 зонах небезпеки проводились відповідно у 4,3,2 кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством. На решту території 30-кілометрової зони ЧАЕС ( яка не увійшла до зон небезпеки) оплата проводилась без змін, тобто по підвищеним до 100% тарифним ставкам.

Зазначеним розпорядженням передбачалось, що з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС голові урядової комісії з ліквідації аварії надається право виплачувати "отличившимся" робітникам за виконання особливо важливих та відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення одноразове заохочення в розмірі до 1 тис. крб., а також дозволяється керівникам міністерств та відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах у III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі порівняно з встановленими діючими законодавчими нормами, у II зоні - в чотирикратному розмірі і в I зоні - в трикратному розмірі.

З наведеного вбачається, що така кратна оплата праці здійснювалась лише у виключних випадках, і не всім особам, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 02.03.2012 року № 66378 вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 13.03.1990 року по 04.06.1990 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та працював - об`єкт "Укриття" березень з 21 по 31 число, квітень з 1 по 15 число; робота в 30 км зоні ЧАЕС (ремонт зараженої техніки) - квітень з 16 по 30 число, травень з 2 по 7 число, з 10 по 31 число; робота в 10 км зоні ЧАЕС: квітень 21-24 число, та номер зони роботи й тривалість робочого дня не вказані.

З довідки ВП "шахта 1/3 Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" від 20.11.2014 року видно, що за період з 13.03.1990 року по 04.06.1990 року ОСОБА_1 виплачена заробітна плата у розмірі 6 958,20 руб. з урахуванням коефіцієнту, а саме: березень - 8 днів (48 годин) з кратністю 1, 11 днів (66 годин) з кратністю 2; квітень - 15 днів (90 годин) з кратністю 1, 15 днів (90 годин) з кратністю 2; травень - 31 день (186 годин) з кратністю 1 та червень - 4 дні (24 години) з кратністю 1.

З відповіді ВП "шахта 1/3 Новогродівська" від 12.02.2015 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що розрахунок заробітної плати під час перебування в зоні відчуження розрахований відповідно до табуляграм за відповідний період та повідомлено про наявність розбіжностей архівної довідки з довідкою військової частини.

З довідки військової частини № 15362 від 04.06.1990 року видно, що ОСОБА_3 підлягає до виплати тарифна ставка в одинарному розмірі за 58 днів (березень 8 днів, квітень 15, травень 31 та червень - 4 дні) та у двократному розмірі за 26 днів ( березень 11 днів та квітень 15 днів).

Суд визнає, що доводи представника відповідача щодо розбіжностей у довідках знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а нова довідка про заробітну плату позивача видана відповідно до довідки військової частини, тому доводи позивача щодо порушення законодавства при розрахунку заробітної плати за час перебування в зоні відчуження є необґрунтованими, тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то у задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя