УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 05 травня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір оренди нерухомого майна, за умовами якого остання повинна була передати протягом 7 днів у строкове володіння та користування будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вони, в свою чергу, були зобов'язані сплачувати за користування орендну плату в сумі 2 000 дол. США щомісячно та повинні були передати у рахунок забезпечення виконання зобов'язань завдаток - кошти в сумі еквівалентної 2 000 доларів США, які були ними передані відповідачу 13 травня 2012 року.

Проте, позивачам було створено неможливі умови для проживання, в зв'язку із чим вони достроково, а саме 08 серпня 2012 року звільнили будинок. Згідно з умовами договору відповідач, після звільнення ними будинку, зобов'язана була повернути 16 100 грн, проте не повернула та на письмову претензію не відреагувала.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачі не надали доказів про те, що договір розірвано, оскільки останні не попереджали відповідача про відмову від договору оренди ні у встановлений законом, ні у встановлений договором строк.

Сторони у договорі не встановили строк дії договору оренди.

Позивачі не попереджали відповідачку про відмову від договору оренди відповідно до вимог ч. 1 ст. 825 ЦК України та звільнили орендоване житло без попередження.

Направлення претензії про розірвання договору оренди після виселення не є належним попередженням про відмову від договору оренди, оскільки договором передбачено, що про відмову від договору орендар має попередити орендодавця в строк 20 днів.

Договором оренди також не визначено правову природу заставної суми, підстави та порядок її повернення чи залишення цієї суми у орендодавця.

Натомість п. 4.4 договору передбачено, що у разі відмови орендаря від договору сплачена наперед орендна плата орендареві не повертається.

Суди правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановили обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосували норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня