Єдиний унікальний номер 725/5442/15-ц
Номер провадження 2/725/1174/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення боргу із спадкоємця за договором купівлі-продажу,-

УСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення боргу із спадкоємця за договором купівлі-продажу, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 165820 грн. 15 коп.

Ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 жовтня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

21 грудня 2015 року позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно спадкодавця, а саме земельну ділянку в садівничому товаристві «Маяк», площею 0,0703 га, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Кельменецька, оскільки вважає, що наявні підстави неможливості виконання рішення суду про стягнення боргу у звязку із можливістю відповідача відчужити спадкове майно.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, вважаю, що вона не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, якщо заявник просить застосувати такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, то в заяві необхідно вказувати конкретне найменування майна, його місцезнаходження, зазначати належні докази того, що це майно належить боржнику.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, зазначеним вимогам заява про забезпечення позову не відповідає.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ціна позову визначена позивачем у розмірі 165820 грн. 15 коп.

При цьому, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на нерухоме майно спадкодавця, а саме земельну ділянку в садівничому товаристві «Маяк», площею 0,0703 га, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Кельменецька.

Разом з тим, заявником у поданій заяві не обґрунтовано необхідності застосування такого виду забезпечення позову, а саме якими доказами підтверджується можливість вчинення відвідачем відповідних дій щодо відчуження нерухомого майна на даний час та не доведено співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а саме не наведено доказів щодо визначення вартості нерухомого та рухомого майна, на яке просить накласти арешт та не зазначено вартість майна на яке необхідно накласти арешт, що позбавляє можливості визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами з вартістю майна, що підлягає арешту.

Крім того, ухвалою від 12.10.2015 року задоволено заяву позивачки та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, суд повертає її заявнику.

Разом з тим заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Таким чином, оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 293, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення боргу із спадкоємця за договором купівлі-продажу - повернути позивачу.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою самою заявою на будь-якій стадії судового розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало