Справа №463/56/15-ц
Провадження №2/463/589/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань Миличук У.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні та володінні майном, -

встановив:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення її до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами, звільнити житлове приміщення від проживання сторонніх осіб, та шляхом виселення відповідачів з вказаного будинку та зобов'язання відповідача ОСОБА_3 знятись з реєстрації в будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що є власником 21/50 частин будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_6, яка була власником інших 29/50 частин будинку. У вказаному будинку прописані та проживають відповідачі: внучка позивача ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_4 Відповідачі після смерті доньки змінили замки та не пускають позивача у будинок, що порушує її права як співвласника.

В останнє судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 28.04.2015 року позивач пояснила, що син позивача зняв її з реєстрації по АДРЕСА_2, де вона на даний час проживає. Вказана квартира була нею сину подарована. Проте позивач має намір проживати по АДРЕСА_1, де вона проживала весь час. Після смерті доньки в 2013 році відповідачі змінили замки та не дають доступу до вказаного будинку. У вказаному будинку проживають сторонні особи, які орендують кімнати. Просила позов задовольнити.

Відповідачі в останнє судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Відповідач ОСОБА_4 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із відрядженням, однак жодних доказів в підтвердження поважності неявки в судове засідання суду не представнив. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 причин неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали.

В судовому засіданні 28.04.2015 року відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечила. Пояснила, що позивач проживала у спірному будинку, згодом тимчасово переселилася у квартиру по вул. Хоткевича до свого сина. З 2011 року та після смерті матері знову жила і спірному будинку. З 2012 року позивач часто починала конфлікти. Крім цього пояснила, що з відповідачем проживають малолітні діти, яких позивач також неодноразово ображала. При цьому перешкод у користування спірним житлом позивачу ніхто не здійснює.

В судовому засіданні 28.04.2015 року відповідач ОСОБА_4 дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_3

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе завершити розгляд справи на підставі зібраних по справі доказів без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5), ОСОБА_2 є власником 21/50 частини будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається із копії будинкової книги (а.с.57-60), у вказаному будинку також зареєстровані ОСОБА_3 із дітьми: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1, 7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач являється співвласником спірного будинку, між сторонами існує конфлікт з приводу спільного проживання в будинку, відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні будинком, на неодноразові звернення відповідач не реагує, внаслідок чого позивач змушена була звертатись в правоохоронні органи з приводу дій відповідача, що підтверджує наявність конфлікту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки на даний позивач є співвласником будинку та її права як власника порушуються, а тому позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення позивача до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами слід задовольнити.

Разом з тим, відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача прозобов'язання відповідача ОСОБА_3 знятись з реєстрації в будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.34 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Оскільки позивачем жодна із вищевказаних вимог не ставилась, вказані обставини судом не досліджувались, а тому вказана вимога є безпідставною та в її задоволенні слід відмовити.

Безпідставними суд також вважає вимоги позивача про зобов'язання усунути перешкоди в користуванні вказаним будинком, шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення від проживання сторонніх осіб та шляхом виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 з вказаного будинку, оскільки жодних доказів того, що вказані чи будь-які інші особи проживають у вказаному будинку позивачем не представлено, в будинковій книзі такі зареєстрованими не числяться.

Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача понесені нею та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий