Справа № 565/492/15-ц
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.

при секретарі Ковальчук В.С.,

з участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві щодо допущеної бездіяльності, у якій, з урахуванням доповнень, просив суд визнати бездіяльність державної виконавчої служби протиправною, зобовязати відділ ДВС відкрити провадження про примусове стягнення з боржника коштів за виконавчим листом Кузнецовського міського суду від 17.03.15 р., заявив відвід головному державному виконавцю Ченківському О.О., просив зобовязати його виконати виконавче провадження № 1862/4 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», скасувати постанови державного виконавця у виконавчому провадженні від 29.04.15 р. та від 30.04.15 р. про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, стягнути з відділу ДВС 1182,92 грн.

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 25.03.15 р. ОСОБА_1 як стягувачем до вищезазначеного органу державної виконавчої служби подано заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення за виконавчим листом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2015 року про стягнення на його користь грошових коштів з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Будь-яких дій за його заявою органом виконавчої служби не вчинено, копію відповідної постанови він не отримував, таку бездіяльність вважає протиправною. У доповненнях до скарги ОСОБА_1 повідомив, що при відвідуванні органу ДВС йому стало відомо, що виконавче провадження за його заявою було відкрите, проте постанова про відкриття виконавчого провадження, у якій визначено термін для добровільного виконання судового рішення, сторонам не направлялась, арешт на кошти боржника не накладався, проте державним виконавцем винесено постанови від 29.04.15 р. та від 30.04.15 р. про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат по проведенню виконавчих дій.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 вимоги скарги з урахуванням їх доповнень підтримав частково. Він повністю підтвердив обставини, наведені у скарзі та доповненні до неї, та пояснив, що оскаржує протиправну бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві ОСОБА_2, який в порушення вимог закону не направив сторонам виконавчого провадження постанову про відкриття виконавчого провадження та не наклав арешт на рахунки боржника, у той час як у заяві про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 просив розглянути це питання. ОСОБА_1 пояснив, що фактично заходи виконання судового рішення державним виконавцем не здійснюються, на момент розгляду скарги воно залишається повністю невиконаним. У звязку з такою бездіяльністю заявник змушений був відвідати відділ ДВС та ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, витрати заявника, повязані з відвідуванням відділу ДВС, склали 1182,92 грн. ОСОБА_1 не підтримав вимоги скарги та доповнень про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки, як стало йому відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відповідна постанова про його відкриття державним виконавцем 10.04.15 р. була винесена. Крім того, він не підтримав вимоги про відвід державному виконавцю, оскільки на момент розгляду скарги обізнаний, що суд не має повноважень на розгляд таких заяв. В решті вимог він повністю підтримав скаргу та доповнення до неї та уточнив, що вимогу про зобовязання державного виконавця виконати виконавче провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» слід розуміти так, що він вимагає зобовязати державного виконавця направити сторонам виконавчого провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також зобовязати його накласти арешт на рахунки боржника.

В судове засідання представник боржника ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», а також представник відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги ОСОБА_1

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні документи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення скарги. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Кузнецовським міським судом 17 березня 2015 року стягувачу ОСОБА_1 видано виконавчий лист № 565/1085/14-ц на виконання рішення Кузнецовського міського суду від 04.11.14 р. про стягнення з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на його користь грошових коштів.

25.03.15 р. ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, направивши цю письмову заяву та виконавчий лист поштою на адресу відділу ДВС.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві ОСОБА_2 від 10.04.15 р. відкрито виконавче провадження ВП № 47195012 за заявою ОСОБА_1 з виконання судового рішення за вищезазначеним виконавчим листом, та надано боржнику строк до 17.04.15 р. для добровільного виконання.

Таким чином, наведені у скарзі ОСОБА_1 доводи щодо допущення державним виконавцем бездіяльності, що полягала у неприйнятті рішення за його заявою про відкриття виконавчого провадження, не знайшли свого підтвердження, а тому вимоги скарги в частині визнання такої бездіяльності протиправною та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження, задоволенню не піддягають.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З пояснень заявника ОСОБА_1 судом встановлено, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а також що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ним встановлено відсутність у ньому доказів направлення копій цих документів сторонам виконавчого провадження. Дані твердження заявника органом державної виконавчої служби не спростовано.

Таким чином, суд визнає доведеним порушення державним виконавцем вимог ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», що виразилось у нездійсненні направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження, а тому вбачає підстави для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та зобовязання його вжити заходи до виконання вищезазначеної норми Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, крім інших обовязків, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

З копії заяви ОСОБА_1 від 25.03.15 р. про відкриття виконавчого провадження судом встановлено, що стягувач клопотав про накладення арешту на кошти боржника у разі невиконання боржником рішення у добровільному порядку.

Таке клопотання стягувача, як встановлено з пояснень ОСОБА_1, державним виконавцем розглянуто не було. Дані твердження заявника органом державної виконавчої служби не спростовано.

Таким чином, суд визнає доведеним порушення державним виконавцем вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», що виразилось у нерозгляді клопотання сторони виконавчого провадження, а тому вбачає підстави для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та зобовязання його розглянути клопотання ОСОБА_1 про накладення арешту на кошти боржника по суті.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.83 закону України «Про виконавче провадження», забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. З огляду на вищезазначену норму, у суду відсутні підстави для зобовязання державного виконавця накласти арешт на грошові кошти боржника, виходячи із закріпленого принципу самостійності державного виконавця у прийнятті ним рішень, спрямованих на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження», питання про відвід державного виконавця вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. За таких обставин у суду відсутні підстави для розгляду заяви стягувача про відвід державному виконавцеві, оскільки це виходить за межі компетенції суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Будь-які докази у підтвердження винесення державним виконавцем постанов від 29.04.15 р. та від 30.04.15 р. про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у суду відсутні, як і відомості про підстави їх можливого винесення.

Винесення державним виконавцем таких постанов не порушує права чи свободи заявника, а тому ці постанови не можуть бути скасовані за його скаргою. Отже, у задоволенні цієї вимоги скарги ОСОБА_1 також слід відмовити.

Заявником суду подано документи в обґрунтування понесених витрат на проживання 15.05.15 р. в м.Києві, а також на його проїзд 14.05.15 р. до м.Києва та 15.05.15 р. до м.Кузнецовська Рівненської області, на загальну суму 567,51 грн. Крім того, заявником розраховано 487.20 грн. добових та 128,21 грн. за відрив від звичайних занять.

Відповідно до ст.388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Наведені ОСОБА_1 витрати не відносяться до судових витрат, пов'язаних з розглядом його скарги, відвідування заявником органу державної виконавчої служби здійснювалось за його ініціативою та не було повязане з розглядом судом його скарги.

За таких обставин підстави для стягнення з відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м.Києві понесених ОСОБА_1 витрат в сумі 1182,92 грн., відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.208-210, 386-389 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 щодо ненаправлення сторонам виконавчого провадження ВП № 47195012 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також щодо нерозгляду клопотання стягувача у виконавчому провадженні ВП № 47195012 ОСОБА_1 про накладення арешту на кошти боржника.

Зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 направити сторонам виконавчого провадження ВП № 47195012 копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 розглянути по суті клопотання стягувача у виконавчому провадженні ВП № 47195012 ОСОБА_1 від 25 березня 2015 року про накладення арешту на кошти боржника.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовити у звязку з їх безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом пяти днів з дня її винесення. У разі, якщо особи, які беруть участь у справі, не були присутні під час винесення ухвали, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: