УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в м. Києві про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов'язання вчинити нотаріальну дію, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління юстиції в м. Києві (далі - ГУЮ в м. Києві), обґрунтовуючи вимоги тим, що 01 грудня 2014 року він звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на грошовий вклад у банку після смерті його матері ОСОБА_2., проте відповіді на цю заяву не отримав. Керуючись ст. 1221 ЦК України та зазначаючи, що останнім місцем проживання померлої було м. Київ, позивач вважав, що є підстави для видачі свідоцтва на право на спадщину за законом Першою київською державною нотаріальною конторою, оскільки спадкоємець до дня смерті проживала і була похована в м. Києві. Посилаючись на те, що ненадання відповіді на його заяву нотаріальною конторою є фактично відмовою у вчиненні нотаріальної дії, просив визнати незаконною відмову відповідача у прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2. у вигляді грошового вкладу в Ощадному банку України та у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на цей вклад й зобов'язати відповідача прийняти його заяву про прийняття спадщини та видати йому свідоцтво про право на спадщину на зазначений вклад.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати ОСОБА_1. - ОСОБА_2., що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та довідкою про смерть (а. с. 12, 13).

ОСОБА_2. була похована 30 січня 2009 року в м. Києві (а. с. 14).

Після смерті ОСОБА_2. відкрилася спадщина на вкладний рахунок в Ощадбанку, відкритий у філії Ощадбанку в м. Слов'янськ Донецької області та Першою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_1. та надано йому тримісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2. (а. с. 3-6).

01 листопада 2014 року позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у вигляді грошового кладу в розмірі 3 460 грн в Ощадному банку України та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на цей вклад (а. с.7, 8).

Із наданої Першою київською державною нотаріальною конторою інформації вбачається, що листом від 04 серпня 2014 року ОСОБА_1. повідомлено про те, що заведену 30 серпня 2013 року спадкову справу було перенаправлено за належністю за останнім відомим місцем проживання померлої в Першу слов'янську державну нотаріальну контору та роз'яснено про необхідність звернення із заявою про прийняття спадщини до вказаної нотаріальної контори.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано доказів реєстрації та проживання його матері у м. Києві. Крім того, листи на ім'я ОСОБА_1., у яких роз'яснено про необхідність звернення до іншої нотаріальної контори, не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК.

За змістом ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до п. 1.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини може підтверджуватися: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи із того, що позивачем не підтверджено жодними доказами факт реєстрації та проживання ОСОБА_2. у м. Києві, тому дії Першої київської державної нотаріальної контори щодо перенаправлення заведеної після її смерті спадкової справи до Першої слов'янської державної нотаріальної контори є законними.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова