Справа №597/325/15-ц
Провадження № 2/597/138/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати недійсним з моменту вчинення та скасувати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятника), що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, поза межами населеного пункту, комплекс будівель і споруд, будинок №7, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.01.2014 року, засвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №32. Позивач покликається на те, що даний правочин є недійсним, оскільки відповідачем не було виконано його умов в частині проведення оплати за придбане майно в сумі 106450,00 гривень. Дані кошти за домовленістю сторін та згідно договору купівлі-продажу повинні були бути сплачені покупцем до підписання договору. Їх позивачем, як продавцем телятника від відповідача-покупця не отримано ні до підписання договору купівлі-продажу ні після цього. Гроші за телятник отримала від ОСОБА_2 дружина позивача ОСОБА_4, яка на думку позивача жодного відношення до вчиненого правочину не мала.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали.

ОСОБА_2 пояснив суду, що незадовго до укладення договору купівлі-продажу спірного телятника зустрів ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_4 в приміщенні кредитної спілки Копілочка, де дізнався, що у ОСОБА_1 перед спілкою існує заборгованість. Також йому стало відомо, що ОСОБА_1 планує продати належну йому та його дружині нежитлову будівлю (телятник), з метою погашення вищевказаного боргу. ОСОБА_2 зацікавила можливість придбати дане майно в ОСОБА_1, тому в подальшому в процесі декількох зустрічей ОСОБА_2, його дружини ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ними було досягнуто домовленості про ціну реалізації телятника та умови її сплати, зокрема, що частину грошей ОСОБА_2 передасть їм готівкою, а іншу частину внесе в касу кредитної спілки Копілочка в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 Дану домовленість ОСОБА_2 виконав в повному обсязі. Заборгованості він перед ОСОБА_1 не має, тому підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного телятника, на його думку немає жодних.

Третя особа приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву в якій просить суд справу слухати у її відсутності та відмовити у задоволенні даного позову, оскільки нею, як нотаріусом були виконані всі дії для посвідчення договору купівлі-продажу у відповідності до законодавства України та нотаріального процесу, перевірені всі документи, встановлено дійсні наміри сторін, також сторони були попереджені про наслідки недійсності правочину. При передачі грошових коштів покупцем продавцеві нотаріус присутня не була, так як вона не зобов'язана цього робити, але факт повного розрахунку за проданий телятник і відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру підтверджується особистим підписом продавця.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суд задоволити позов ОСОБА_1, визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятника) укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.01.2014 року, засвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, оскільки грошей за продаж телятника ні вона ні ОСОБА_1 від ОСОБА_2 не отримували.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, третьої особи, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного:

Згідно ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій строні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.4 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятника), що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, поза межами населеного пункту, комплекс будівель і споруд, будинок №7, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.01.2014 року, засвідченого приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №32 продаж за домовленістю сторін вчинено за 106450,00 гривень, які продавець отримав від покупця повністю ще до підписання цього договору.

Твердження позивача щодо не проведення з ним розрахунку за проданий телятник спростовуються показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який пояснив суду, що працює головним бухгалтером кредитної спілки Копілочка і йому відомо, що ОСОБА_2 після укладення з ОСОБА_1 договору купівлі-продажу телятника погасив його борг, що існував перед кредитною спілкою в сумі 66560,00 гривень. Також свідок привозив 15.01.2014 року ввечері до дому ОСОБА_2 грошові кошти для розрахунку за придбаний телятник з ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та був присутній при безпосередній передачі даних коштів ОСОБА_2 ОСОБА_4

Також твердження позивача спростовуються показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, яка пояснила суду, що являється дружиною відповідача і він в 2014 році після Різдва Христового сказав їй, що має бажання придбати ферму, яку ОСОБА_1 продає. Після декількох зустрічей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при яких були присутні також вона і ОСОБА_4, ОСОБА_1 погодився продати телятник за 21000,00 доларів США, це було 14.01.2014 року. Наступного дня сторони уклали договір купівлі-продажу. Ввечері того ж дня свідок, її чоловік ОСОБА_2, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 поїхали додому до сім'ї Борейко. Пізніше туди також приїхав ОСОБА_7, який являється двоюрідним братом її чоловіка та привіз гроші, яких їм не вистачало для повного розрахунку із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Після цього складався акт передачі грошей, гроші перераховувались ОСОБА_4, яка разом із ОСОБА_1 написали розписки про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_2 фінансового характеру та забравши грошові кошти покинули будинок. Того вечора вони отримали від ОСОБА_2 8200,00 доларів США, 2600,00 євро та 3900,00 гривень. Решту грошей ОСОБА_2 вніс в касу кредитної спілки Копілочка, в рахунок погашення боргу ОСОБА_1, згідно домовленості між ними.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила суду, що працює державним реєстратором реєстраційної служби Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області і надала суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна. Іншою інформацією відносно даного спору вона не володіє.

Пояснення третьої особи ОСОБА_4Б про те, що грошей за продаж телятника вона від ОСОБА_2 не отримувала суд до уваги не приймає, оскільки вони також спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 та актом передачі грошових коштів ОСОБА_2 за придбаний телятник 15.01.2014 року в ОСОБА_1 в присутності його дружини ОСОБА_4, на якому є особистий підпис ОСОБА_4 та рішенням Заліщицького районного суду по справі № 597/805/14-ц від 03.12.2014 року.

Позивач ОСОБА_1 поставивши свій особистий підпис на договорі купівлі-продажу нежитлової будівлі (телятника), що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області підтвердив факт повного з ним розрахунку з боку відповідача та відсутність до нього претензій фінансового характеру (п.5 договору купівлі-продажу від 15.01.2014 року).

Борг позивача перед кредитною спілкою «Копілочка» погашений в повному обсязі, хоча як пояснив ОСОБА_1 він коштів на його погашення не вносив, що свідчить про частковий розрахунок ОСОБА_2 за придбаний в позивача телятник саме таким способом.

Крім цього ОСОБА_1 був присутній 15.01.2014 року при отриманні ОСОБА_4 від ОСОБА_2 грошей за продаж телятника і не заперечував проти цього.

Все це знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні, частково виходячи із пояснень самого позивача.

Згідно ст.215 ч.1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Вказані норми Закону не були порушені при укладенні спірного правочину, тому зважаючи на це та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір купівлі продажу спірної нежитлової будівлі (телятника), що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, поза межами населеного пункту, комплекс будівель і споруд, будинок №7, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.01.2014 року, засвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №32 є правомірним правочином, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і підстав для визнання його недійсним в суду немає.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд приходить до переконання, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.203, 204, 215, 655, 657 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_9