АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Кіцнака П.О., Танчика А.Ю.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №757/7165/2015
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14174/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
ОСОБА_5, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації, просив визнати недостовірною та такою, що порушує честь та гідність ОСОБА_5, поширену 02 лютого 2015 року Генеральним прокурором України ОСОБА_8 на спільній прес-конференції Генерального прокурора України ОСОБА_8 та Міністра внутрішніх справ ОСОБА_10 у Генеральній прокуратурі України інформацію, а саме про те, що: ОСОБА_5 під керівництвом ОСОБА_11 /який був Міністром внутрішніх справ України/ брав участь та здійснював керівництво злочинною організацією, яка в ніч з 18-го на 19-те лютого 2014 року з вогнепальної зброї розстрілювала мирних митингувальників в районі перетину вулиць Володимирська та Велика Житомирська у місті Києві, наслідком чого стало вбивство двох осіб та поранення восьми осіб. Просив визнати недостовірною та такою, що порушує честь та гідність ОСОБА_5, поширену 02 лютого 2015 року Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 на спільній прес-конференції Генерального прокурора України ОСОБА_8 та Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 у Генеральній прокуратурі України інформацію, а саме про те, що: - ОСОБА_5 отримував безпосередні команди від ОСОБА_11 /який був Міністром внутрішніх справ України/ та організував взаємодію з бандами, так званими «тітушками»; -ОСОБА_5 виграв позов до Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов,язання спростувати недостовірну інформацію в «куплених судах». Просив зобов,язати Генеральну прокуратуру України спростувати недостовірну інформацію шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та опублікування резолютивної частини рішення суду на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України. Просив зобов,язати Міністерство внутрішніх справ України спростувати недостовірну інформацію шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та опублікування резолютивної частини рішення суду на офіційному веб-сайті Міністерства внутрішніх справ України

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в місті Києві 02 лютого 2015 року відбулася спільна прес-конференція Генерального прокурора України ОСОБА_8 та Міністра внутрішніх справ ОСОБА_10 у Генеральній прокуратурі України. Зазначена прес-конференція транслювалась великою кількістю телевізійних каналів, як в прямому ефірі, так і в записі. На даний час відеозапис міститься в мережі Інтернет, відкритий для перегляду необмеженого кола осіб. Окрему увагу на вказаній прес-конференції було приділено подіям, які відбулися в ніч з 18-го та 19-те лютого 2014 року в місті Києві на розі вулиць Володимирська та Велика Житомирська. Внаслідок вказаних подій з вогнепальної зброї було вбито 2 особи та 8 поранено. Генеральним прокурором України та Міністром внутрішніх справ України на прес-конференції 02 лютого 2015 року при повідомленні результатів розслідування вказаних подій допущений ряд наступних тверджень щодо позивача ОСОБА_5, а саме: Генеральний прокурор України ОСОБА_8 - з 01 хвилин 43 секунд по 03 хвилин 24 секунд відеозапису прес-конференції:»… Крім того, протягом останнього тижня нам вдалось активізувати роботу завдяки оперативності і наполегливості в роботі такої служби в міністерстві внутрішніх справ, як карний розшук, нам вдалося встановити повністю злочинну організацію, яка в ніч з 18-го на 19-те лютого 2014 року на розі вулиці Володимирська та Житомирській вчинили розстріл громадян, мирних митингувальників, зокрема було вбито 2 особи і вісім поранених із вогнепальної зброї. Встановлено, що під керівництвом ОСОБА_13, вибачте, ОСОБА_14, який працював на посаді Міністра внутрішніх справ України, а також керівника служби тилового забезпечення - ОСОБА_15 безпосередньо через ОСОБА_16 при безпосередній участі керівництвом ОСОБА_5 та ОСОБА_29, була створена злочинна організація, перед якою стояли завдання не пускати мітингувальників із Майдану, щоб вони не піднімалися по вулиці Михайлівській сюди на площу Михайлівську, і вони розстрілювали людей в упор, практично позбавивши життя, ви знаєте, ОСОБА_9 - журналіста, а також є 8 чоловік поранених, які отримали тілесні ушкодження…». Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_17 - з 13 хвилини 55 секунд по 14 хвилину 31 секунду відеозапису прес-конференції: «…Как происходил процесс. У нас был духовний руководитель этого сопротивления - господин ОСОБА_13, находящийся ныне в государственном розшуке. Он давал непосредственные команди в том числе двум лицам - ОСОБА_28, это непосредственному руководителю в составе МВД, который тоже находится в міждержавному в государственом розыске и ОСОБА_18, который сейчас находится в розыске Интерпола. Эти двое организовали взаимодействие с бандами, которых мы называем «титушками»…». З 15 хвилини 18 секунд по 15 хвилину 26 секунд відеозапису прес-конференції :…Отдельно скажу по господину ОСОБА_18. Он может сколько угодно выигрывать в куплених судах маленькие свои иски…». Як висновок на прес-конференції 02 лютого 2015 року Генеральний прокурор України та міністр внутрішніх справ повідомили про те, що позивач є причетним до вчинення убивств та спричинення поранень шляхом організації, керівництва та координації дій безпосередніх виконавців. Отже, позивача публічно звинувачено у створенні та керівництві злочинною організацією, яка вчиняла злочини проти життя, волі, честі та гідності особи, що передбачає кримінальну відповідальність. Більш того, зі слів Міністра внутрішніх справ України, організацію зазначених дій позивач здійснював за безпосередньою вказівкою Екс-міністра внутрішніх справ України ОСОБА_11

Також Міністром внутрішніх справ України фактично звинувачено позивача у підкупі суддів, що також є кримінально караним діянням. Водночас ст. 62 Конституції України та ч.2 ст.2 КК України встановлюють, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Презумпція невинуватості є вимогою закону, що звернута до всіх громадян, посадових осіб, державних та суспільних організацій, до суспільної думки в цілому. Зазначений принцип відноситься до основоположних прав та свобод людини, закріплений у ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Представник позивача зазначає в позові, що ніщо не може завадити відповідним органам надавати інформацію про перебіг розслідування в кримінальних справах, однак слід робити це з усією необхідною обережністю та обачністю, щоб дотримати принцип презумпції невинуватості. Тому, при вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості слід брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені і важливо державним посадовим особам добирати слова, оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи.

Висловлювання Генерального прокурора України та Міністра внутрішніх справ України стосовно позивача за своїм контекстом звучать, як доведені судом факти вчинення позивачем злочинів великої тяжкості, а не як одна із версій слідства, яка ще полягає доказуванню. У своєму виступі Генеральний прокурор України та Міністр внутрішніх справ України довели до необмеженого кола осіб інформацію про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти життя, волі, честі, гідності особи шляхом створення та керівництва злочинною організацією, що передбачає кримінальну відповідальність. Також міністр внутрішніх справ України звинуватив позивача у наданні неправомірної вигоди службовій особі - судді за позитивне вирішення позову, раніше поданого до Міністра внутрішніх справ України, що також є кримінально караним діянням. Вказане рішення було постановлено 04 червня 2014 року та набрало чинності.

Особливо викликає обурення форма подання інформації, яку собі дозволяють вищі посадові особи країни - керівники силових відомств, які в першу чергу покликані захищати права і свободи людини і громадянина. Інформація поширена Генеральним прокурором України та Міністром внутрішніх справ України стосовно причетності ОСОБА_5 до вчинення наведених злочинів є недостовірною, порушує честь, гідність позивача, принцип презумпції невинуватості, гарантований Конституцією України і підлягає спростуванню. Закон України «Про інформацію» визначає види інформації за змістом: інформація про фізичну особу, правова інформація, соціологічна інформація та інші її види.

На даний час відсутнє будь-яке судове рішення, яким встановлено вину позивача у вчиненні злочинів, тому вищенаведена інформація стосовно причетності ОСОБА_5 до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, поширена всупереч принципу невинуватості та є недостовірною. Вищенаведені вислови мають наслідком створення у необмеженого кола осіб негативної оцінки особи позивача як людини, громадянина та учасника суспільних відносин, вчинки якого вочевидь не відповідають загальноприйнятим уявленням про добро і зло, що грубо порушує честь і гідність позивача.

У даному спорі наявні всі елементи зазначеного, правопорушення, яке вчинене Генеральним прокурором України та Міністром внутрішніх справ України в результаті поширення недостовірної інформації щодо позивача. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових обов'язків, вважається юридична особа, в якій вона працює.

Вважав, що вищенаведена інформація, поширена у виступі Генерального прокурора України та Міністра внутрішніх справ України на прес-конференції 02 лютого 2015 року є негативною, недостовірною, порушує право позивача на повагу до його гідності, честі, порушує гарантований Конституцією України принцип презумпції невинуватості та підлягає спростуванню шляхом офіційного повідомлення керівництвом Генеральної прокуратури та МВС України на офіційних веб-сайтах вказаних органів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_5, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_7 до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення прийняте при неповному з'ясуванні судом обставин, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники відповідачів КіцнакП.О., який діє на підставі довіреності в інтересах Генеральної прокуратури України, Танчик А.Ю., який діє на підставі довіреності в інтересах Міністерства внутрішніх справ України, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, Генеральним прокурором України та Міністром внутрішніх справ України на прес-конференції 02 лютого 2015 року при повідомленні результатів розслідування вказаних подій допущений ряд наступних тверджень щодо позивача ОСОБА_5, а саме: Генеральний прокурор України ОСОБА_8 - з 01 хвилин 43 секунд по 03 хвилин 24 секунд відеозапису прес-конференції»… Крім того, протягом останнього тижня нам вдалось активізувати роботу завдяки оперативності і наполегливості в роботі такої служби в міністерстві внутрішніх справ, як карний розшук, нам вдалося встановити повністю злочинну організацію, яка в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року на розі вулиці Володимирська та Житомирській вчинили розстріл громадян, мирних мітингувальників, зокрема було вбито 2 особи і вісім поранених із вогнепальної зброї. Встановлено, що під керівництвом ОСОБА_13, вибачте, ОСОБА_14, який працював на посаді Міністра внутрішніх справ України, а також керівника служби тилового забезпечення - ОСОБА_15 безпосередньо через ОСОБА_19 при безпосередній участі керівництвом ОСОБА_5 та ОСОБА_29, була створена злочинна організація, перед якою стояли завдання не пускати мітингувальників із Майдану, щоб вони не піднімалися по вулиці Михайлівській сюди на площу Михайлівську, і вони розстрілювали людей в упор, практично позбавивши життя, ви знаєте, ОСОБА_9 - журналіста, а також є 8 чоловік поранених, які отримали тілесні ушкодження…». Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_10 - з 13 хвилини 55 секунд по 14 хвилину 31 секунду відеозапису прес-конференції: «…Как происходил процес. У нас был духовний руководитель этого сопротивления - господин ОСОБА_13, находящийся ныне в государственном розшуке. Он давал непосредственные команды в том числе двум лицам - ОСОБА_28, это непосредственному рувководителю в составе МВД, который тоже находится в міждержавному в государственом розыске и ОСОБА_18, который сейчас находится в розыске Интерпола. Эти две организовали взаимодействие с бандами, которых мы называем «титушками»…». З 15 хвилини 18 секунд по 15 хвилину 26 секунд відеозапису прес-конференції :…Отдельно скажу по господину ОСОБА_18. Он может сколько угодно выигрывать в купленых судах маленькие свои иски…».

Події січня-лютого 2014 року, що відбувались на Майдані Незалежності були та є предметом суспільного інтересу, під час цих подій загинув журналіст газети «Вести» ОСОБА_9., постраждали люди. У даному випадку громадськість має право знати інформацію щодо розслідування вказаних подій.

В матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22 січня 2014 року номер 0000228, Генеральною прокуратурою України під час здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні за фактом організації та вчинення у період грудня 2013 - лютого 2014 року злочинів цивільними особами, так званими «тітушками» відносно протестувальників 08 квітня 2014 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.7,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1,7.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.2 ст.194 КК України за фактом замаху на вбивство двох осіб: ОСОБА_21 та ОСОБА_22 з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб , вбивство журналіста газети «Вести» ОСОБА_9. з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб та пошкодження майна, а саме автомобіля «Шкода Октавія» шляхом вибуху за попередньою змовою групою осіб. На офіційному веб-сайті МВС України «Розшук» розміщена інформація про розшук ОСОБА_5, як особи, яка переховується від органів прокуратурою щодо нього судом обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Таким чином, під час проведення спільного брифінгу 02 лютого 2015 року ОСОБА_5 перебував у розшуку за вчинення тяжких злочинів та щодо нього судом обрано примусове затримання для вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що «в період січня лютого 2014 року ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_23, ОСОБА_24 отримали замовлення від невстановлених слідством осіб на організацію незаконної протидії учасникам вищевказаних мирних акцій зі сторони цивільних осіб - громадян України, яка полягала у вчиненні незаконних дій стосовно протестувальників, а саме: застосуванні різного роду фізичного насильства, у тому числі спричиненні тілесних ушкоджень, допускаючи у окремих випадках вчинення убивств, усуваючи таким чином активних учасників цих акцій та залякуючи інших учасників протестів, маючи кінцевою метою припинити протестні акції. На виконання злочинних намірів, направлених на силову протидію мирним протестам, що включало вчинення злочинів щодо їх учасників та допускаючи вчинення їх убивств, ОСОБА_5 приблизно в період січня-лютого 2014 року, перебуваючи у місті Києві, вступив в злочинну змову з ОСОБА_23, ОСОБА_24 та невстановленими слідством особами, домовившись координувати з ними свої дії та спільно організовувати протиправні акції щодо протестувальників. Так, 18 лютого 2014 року ОСОБА_5 ОСОБА_23 та ОСОБА_24 отримали від невстановлених слідством осіб вказівку про необхідність вчинення рідного роду групових незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій на вулицях Володимирській та Великій Житомирській, площі Михайлівській у місті Києві із використанням предметів заздалегідь спеціально пристосованих до спричинення тілесних ушкоджень з метою грубого порушення громадського порядку. При цьому ОСОБА_5, ОСОБА_23 та невстановлені слідством особи для реалізації вказаних злочинних завдань забезпечили ОСОБА_25 та їх співучасників вогнепальною, холодною зброєю, засобами спеціального призначення, металевими щитами та іншими предметами спеціального пристосування та заготовленими для нанесення тілесних пошкоджень. В цей же день, тобто 18 лютого 2014 року, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5, ОСОБА_23, ОСОБА_24 та інші невстановлені особи приблизно о 22год 30 хв. зібралися на перехресті вулиць Володимирської і Великої Житомирської у м. Києві, узгодивши своїх дії, озброїлись дерев'яними кийками, металевими щитами, вогнепальною зброєю, приготувались до вчинення різного роду протиправних незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій». Вказані обставини, встановлені досудовим розслідуванням у подальшому стали підставою для повідомлення слідчим Генеральної прокуратури України про підозру ОСОБА_5, винесення Генеральною прокуратурою України постанови про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5

Крім того, фактичні данні (докази) встановлені досудовим розслідуванням стали підставою та предметом розгляду 10 квітня 2014 року Печерським районним судом міста Києва питання щодо дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме аналіз доказів, зібраних в ході досудового розслідування та їх достатність стали підставою для винесення Печерським районним судом міста Києва ухвали про задоволення клопотання слідчого ГПУ про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5

Під час проведення прес-конференції 02 лютого 2015 року ОСОБА_5 перебував у розшуку за вчинення тяжких злочинів та що до нього судом було призначено затримання для обрання міри запобіжного заходу. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною та право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. На прес-конференції 02 лютого 2015 року Генеральним прокурором України було проінформовано суспільство про розслідування злочинів проти учасників мирних акцій протесту у листопаді 2013 року - лютому 2014 року. Інформація щодо ОСОБА_5 подана у відповідності до змісту повідомлення про підозру у кримінальному провадженні номер 0000228.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», з огляду на положення ст. 32 Конституції України судам належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у ст. 270 ЦК України, порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові про права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені.

Судам слід враховувати положення частини одинадцятої ст. 30 Закону України «Про інформацію», в якій зазначено, що інформацію з обмеженим доступом може бути поширено без згоди її власника, якщо ця інформація є суспільно значимою, тобто якщо вона є предметом громадського інтересу і якщо право громадськості знати цю інформацію переважає право її власника на її захист, що відповідає практиці застосування Європейським судом з прав людини статті 8 Конвенції.

У виступі на брифінгу ОСОБА_8. та ОСОБА_10 поінформували громадськість про результати досудового розслідування, яке триває, при цьому не надаючи кваліфікації діям конкретних осіб з посиланням на норми КК України, не вказували на їх винуватість. Зі змісту виступу вбачається, що дії ОСОБА_5 ще підлягають перевірці під час досудового розслідування, а вина встановленню судом.

Отже, оприлюднена на брифінгу інформація колишнім Генеральним прокурором України та Міністром Внутрішніх справ України не порушує принципу презумпції не винуватості, а доводи представника позивача ОСОБА_2, з цього приводу є необгрунтованими.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що жодного висловлювання про встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів з виступу Генерального прокурора України та Міністра Внутрішніх справ України не вбачається.

Колегія суддів вважає такий висновок суду вірним, оскільки судом першої інстанції вірно застосовано вимоги ст. 30 Закону України «Про інформацію», і крім того, правомірність дій як Генерального прокурора України так Міністра Внутрішніх справ України підтверджується і практикою Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Аллене Де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини встановив, що п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не може бути перешкодою для влади щодо інформування про розслідування, які ведуться.

Крім того, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про те, що поширена колишнім Генеральним прокурором України інформація є достовірною та не підлягає спростоуванню., оскільки Генеральною прокуратурою України під час здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні за фактом організації та вчинення в період грудня 2013 - лютого 2014 років цивільними особами, так званими «тітушками» злочинів, відносно протестувальників 08.04.2014 ОСОБА_5 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. п. 1,7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27 і ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом замаху на вбивство двох осіб, а саме: ОСОБА_21 та ОСОБА_27 з хуліганських мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вбивство журналіста газети «Вести» ОСОБА_9 з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб та пошкодження майна, а саме автомобіля «Шкода Октавія» шляхом вибуху за попередньою змовою групою осіб.

Посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що повідомлення про підозру не є належним доказом, що підтверджує достовірність озвученої на брифінгу інформації про причетність ОСОБА_5 до подій на майдані, не ґрунтуються на вимогах закону.

Не заслуговують на увагу і доводи представника позивача ОСОБА_2 про те, що зміст підозри не відповідає контексту інформації, яка поширена як Генеральним прокурором України так і Міністром Внутрішніх справ України.

Зокрема, представник позивача ОСОБА_2 посилається на відсутність відомостей про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 255 КК України (створення злочинної організації), що на його думку підтверджує недостовірність розповсюдженої інформації, оскільки під час виступу ні колишній Генеральний прокурор України, ні Міністр Внутрішніх справ України не надавали кваліфікації дій ОСОБА_5, але в той же час не виключається що слідством можуть бути встановлені додаткові дані та обставини, які не відображені в повідомленні про підозру від 08 квітня 2014 року.

Стосовно висловлювання Міністра внутрішніх справ України, а саме: «ОСОБА_5 виграв позов до Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію в «куплених судах» суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що за своєю правовою природою ця фраза є оціночним судженням у розумінні ЦК України та Закону України «Про інформацію», а тому відповідно до цих нормативно-правових актів це твердження не підлягає доведенню та спростуванню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Кіцнака П.О., Танчика А.Ю.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Враховуючи що для написання повного тексту ухвали необхідно певний час, колегія суддів вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини ухвали.

Справа №757/7165/2015
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14174/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності та ділової репутації- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді: