У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що має юридичне значення про те, що в період з 1984 по 2003 рік він пропрацював трактористом СВК «Куйбишева» та був безпосередньо задіяний у виробництві сільськогосподарської продукції повний польовий період.

24 вересня 2014 року рішенням Любашівського районного суду Одеської області заяву задоволено.

10 лютого 2015 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що підтверджувати пільговий стаж роботи можуть тільки відповідні документи, а право на пільгову пенсію не встановлюється шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

При цьому судом правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук