Справа №583/3343/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мовчан Н. В.
Номер провадження 22-ц/788/906/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: Управління Держземагенства у Охтирському районі Сумської області,

про реальний поділ майна, зобов'язання вчинити певні дії,

та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про відшкодування витрат на поліпшення майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Здійснено реальний поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, за варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1497/1498 від 28 січня 2015 року (додаток № 3).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, що складається :по житловому будинку А-1: житлова кімната 1-2 площею 24,4 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 9,2 кв.м., веранда 1-1 площею 9,1 кв.м. та частину житлової кімнати 1-4 площею 7,4 кв.м. , всього загальна площа 50,1 кв.м. та по надвірним спорудам: хвіртка№1 (1/2 ), ворота №2 (1/2) , огорожа №3 (1/2), огорожа №4 (1/2), колодязь к (1/2), убиральня Д.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, що складається: по житловому будинкуА-1 : кухня 1-5 площею 13,2 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 9,9 кв.м., частина житлової кімнати 1-4 площею 8,0 кв.м., санвузол 1-7 площею 4,6 кв.м., всього по житловому будинку площею 35,7 кв.м. та по надвірним спорудам: хвіртка №1 (1/2), ворота №2 (1/2) , огорожа №3 (1/2), огорожа №4 (1/2), колодязь «к» (1/2), сарай В, погріб «пг», сінник Г, навіс «в».

Зобов'язано ОСОБА_3 зробити наступні переобладнання в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1:

-улаштувати перегородку в приміщенні 1-4 з утворенням приміщень площею 7,4кв.м. та 8,0 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_5 зробити наступні переобладнання в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1:

-демонтувати дверні блоки між приміщеннями 1-7 та 1-1, 1-6 та 1-1, 1-6 та 1-4, 1-4 та 1-3, закласти прорізи;

-улаштувати прорізи між приміщеннями 1-7 і 1-6, 1-5 і 1-4 та встановити двірні блоки;

-демонтувати віконний блок в приміщенні 1-6, розширити проріз, вставити дверний блок, улаштувати вхідний тамбур.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обладнати квартири № 1 та № 2 самостійними інженерними системами електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання.

При проведенні переобладнання з улаштуванням прорізів для вікон, дверей, демонтуванням та переносом перегородок необхідно виконати заходи по підсиленню несучих конструкцій житлового будинку.

Переобладнання необхідно проводити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про надання дозволу виконання будівельних робіт». Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу місцевої ради народних депутатів, погоджень Держпожінспекції, газового господарства та іншими державними контролюючими органами.

Розділ горищного приміщення виконувати згідно лінії розподілу житлового будинку без улаштування перегородок.

Зобов'язано ОСОБА_5 відновити у придатний стан колодязь «к» у дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1: розібрати пластикову тумбу, встановити коловорот.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини прибудови «в», розібраної у 2006 році, в розмірі 6402 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати понесені з метою поліпшення житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 17150 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 730,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 сплачені нею судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 1776 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 сплачені ним судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору у розмірі 171,60 грн., проведенням експертизи у розмірі 2166,72 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 610 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасування рішення суду першої інстанції в частині здійснення реального розподілу вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та в частині задоволення зустрічного позову, з ухваленням нового рішення в цих частинах, а саме про реальний розподіл житлового будинку з надвірними будівлями в іншому порядку (їй виділити нерухоме майно по першому варіанту експертизи на схемі зафарбовано зеленим кольором), ніж визначив суд першої інстанції та відмову в зустрічному позові, а крім того у частині відмови первісного позову щодо зобов'язання вчинити певні дії.

Всі доводи апеляційної скарги по суті зводяться до наступного -

1) у частині визначення варіанту реального розподілу житлового будинку:

- суд першої інстанції надав перевагу доказами відповідача проігнорувавши письмові докази позивачки;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не користується кімнатою санвузла і, що ця кімната їй не потрібна, оскільки вона ним не користується через заборону відповідача, і ця кімната їй більше потрібна, ніж відповідачу;

- по обраному варіанту поділу будинку відповідач має отримати єдину кімнату де зробив поліпшення, ще і отримати за це компенсацію від позивачки;

- також є помилковим висновок суду першої інстанції, що при обраному варіанті поділу будинку позивачці необхідно буде здійснити мінімум переобладнань, оскільки при обраному нею першому варіанті, виділене їй нерухоме майно зафарбовано зеленим кольором на схемі, її влаштовувало б здійснення більшого переобладнання;

2) у частині первісного позову щодо зобов'язання вчинити певні дії:

- суд надав перевагу доказам відповідача зазначивши, що центральний водогін не демонтовано, а відповідач лише зняв кран та поставив заглушку, проте вказані обставини не були перевірені;

- позовна вимога по відновленню центрального водогону має бути задоволена і за умови, що для його відновлення необхідно лише відкрутити заглушку та установити знятий відповідачем кран;

- судом проігноровані доводи позивачки, що після перенесення телевізійної антени її телевізор все частіше перестає працювати, при цьому телевізор відповідача працює, і до перенесення відповідачем антени таких проблем не було;

3) у частині задоволення зустрічного позову:

- відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо того, які саме ним були витрачені суми грошових коштів на придбання будівельних матеріалів, оплату виконаних робіт, не надано переліку матеріалів використаних для поліпшення будинку;

- судом не взято до уваги, що окремі роботи, які відповідач вважає поліпшенням будинку, не потрібно було проводити, а тому вони не є поліпшенням;

- судом не враховано те, що сторони визнали, що худоба яка вигодовувалась в тому числі і на пай, отриманий позивачкою, реалізовувалась, а кошти використовувались на будівельні матеріали для поліпшення будинку.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_4, ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти них, вважали рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Представник Управління Держземагенства у Охтирському районі Сумської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи Управління повідомлено належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 жовтня 2003 року, реєстраційний номер 1284, ОСОБА_5 набув після смерті ОСОБА_8 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами по АДРЕСА_1: одноповерховий житловий будинок жил. пл. 58,9кв.м., та господарські споруди: сарай Б, В, прибудови в, погріб пг, огорожа №1, №2.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2014 року, зміненим рішенням апеляційного суду Сумської області від 07 серпня 2014 року, визнано на 1/2 частину недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 14 жовтня 2003 року, видане державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстроване за № 1248. Та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 Охтирського району, Сумської області.

Ухвалюючи вищевказані рішення, суди виходили з того, що майно, успадковане ОСОБА_5, мало статус - колгоспного двору, а на час набуття чинності Законом України «Про власність», тобто на 15 квітня 1991 року, у колгоспному дворі проживали лише позивачка ОСОБА_3 та її чоловік - ОСОБА_8, вони і набули право власності на майно колгоспного двору, а їх частки є рівними.

Судом також встановлено, що спірний будинок побудовано у 1907році. Станом на 15 квітня 1987 року домоволодіння складалося з житлового будинку «А-1ж», сараю «Б», сараю «в», сараю «В», погрібу «пг», огорожа №№1, 2, та колодязя «к», відсоток зносу - 35%.

Поточні зміни по домоволодінню внесені станом на 18 вересня 2003 року при оформленні ОСОБА_5 спадщини. При цьому склад нерухомого майна за цією адресою не змінився, а відсоток зносу будинку становив 52 %. За період з 2003 року по 2014 рік ОСОБА_5 здійснені переобладнання в будинку та господарських спорудах, а саме: до житлового будинку « А-1ж» самочинно побудована прибудова «а» у будинку кладовка 1-7 переобладнана в санвузол. Щодо господарських споруд: знесені сарай «Б» та сарай «в»; побудовано навіс «в», сінник «Г», убиральня «Д», та самочинно побудовані сарай-гараж «Б», сарай прибудова «б».

Таким чином, станом на 2014 рік збереглися житловий будинок «А-1ж», сарай «В», погріб «пг», огорожа №№1, 2, та колодязь «к», які і підлягають розподілу в натурі.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1497/1498 від 28 січня 2015 року визначено два варіанти поділу в натурі житлового будинку та господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1, с. Комиші, Охтирського району Сумської області, частки в яких відповідають ідеальним часткам співвласників у спільній частковій власності, визначено ринкову вартість домоволодіння; 1/2 вартості заміщення сараю «в», який був знесений у 2006 року, у розмірі 6402 грн.; загальна вартість виконаних будівельних робіт у житловому будинку розмірі 56260 грн. та вказано, що вартість сараю «Б», знесеного відповідачем у 2006р. визначити не видається за можливе.

Після ознайомлення з варіантами поділу, визначеними експертизою, позивач та відповідач обрали 1 варіант, при чому кожен хотів мати частину, яка запропонована ІІ співвласнику та на схемі зафарбована зеленим кольором.

Судом також встановлено, що жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 підлягає поділу в натурі за варіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи № 1497/1498 від 28 січня 2015 року (додаток №3), з виділенням ОСОБА_3 частину першого співвласника, позначену жовтим кольором, а ОСОБА_5 частину другого співвласника, позначену зеленим кольором. При цьому ідеальні частки в нерухомому майні фактично співпадають з реальними частками. Позивачці потрібно зробити мінімальні переобладнання. ОСОБА_3 у власність переходить веранда 1-1, в якій підлягає відновленню водопостачання, що є однією з її позовних вимог, а також окремий вихід з її половини будинку з ганком, який зберігся з 2003 року. Зроблені поліпшення в кімнаті санвузла залишаються ОСОБА_5 та не враховуються в грошову компенсацію, яка підлягає стягненню за зустрічним позовом.

Відповідно до ІІ варіанту розподілу будинку ОСОБА_3 надано у власність веранду 1-1, до якої підведено центральний водогін, тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити дії по відновленню вогодогону не підлягають задоволенню.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 вартості 1/2 частини прибудови «в», розібраної ним у 2006 році в сумі 6402 грн. підлягають задоволенню, оскільки, в письмових роз'ясненнях щодо визначення вартості споруди «в», експерт зазначив, що розрахована вартість заміщення споруди «в» є по суті вартістю зруйнованого в 2006 році відповідачем ОСОБА_5 об'єкта.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відновлення у придатний стан колодязя «к» у дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, також підлягають задоволенню оскільки відповідно до обраного варіанту поділу колодязь залишається у спільній частковій власності сторін.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, що саме демонтаж труби, на якій розміщалася телевізійна антена та перенесення цієї антени на металеву штангу, яка прилаштована до стіни будинку, перешкоджає їй користуватися телевізором, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_3, щодо зобов'язання ОСОБА_5 сплатити 1/2 частину вартості сараю «Б», який ним розібраний у 2006 році, не підлягають задоволенню, оскільки визначити його вартість не можливо, що підтверджується висновком експертизи, інших доказів позивачкою не подано, отже ця вимога не доведена.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 за період з 2003-2014 роки здійснені роботи по ремонту будинку зовні, зокрема, замінено дах, укріплено фундамент будинку, перекладено стіну будинку, поштукатурено та пофарбовано фасад будинку, замінені вікна, а також проведені внутрішні роботи: з кладовки переобладнано санвузол, проведено ремонт у кухні (веранда 1-1), кожен із співвласників обклеїв шпалерами займані ним житлові кімнати та інше.

Загальна вартість виконаних будівельних робіт у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1,с. Комиші, Охтирського району, становить 56260 грн., у тому числі вартість використаних матеріалів складає 36028 грн., роботи виконані господарським способом.

Враховуючи обраний варіант поділу будинку, відшкодуванню підлягає лише та частина витрат, які здійснені на виконання робіт по зовнішньому ремонту будинку: дах, фундамент, стіни та вікна.

Загальна вартість будівельних робіт по зовнішньому ремонту будинку: дах, фундамент, стіни та вікна становить 34300 грн. (26950 грн. + 7350 грн.), тому компенсація витрат понесених ОСОБА_5 з метою поліпшення житловому будинку, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 становить 17150 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_5, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала належних доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1497/1498 від 28 січня 2015 року вбачається, що спірне домоволодіння може бути розподілене в натурі за двома варіантами (т.1 а.с. 106-138).

Обраний судом першої інстанції варіант №2 з виділенням ОСОБА_3 частину першого співвласника, позначену жовтим кольором, а ОСОБА_5 частину другого співвласника, позначену зеленим кольором (т. 1 а.с. 124) відповідає інтересам обох сторін, наведені в рішенні мотиви вибору варіанту поділу житлового будинку доводи апеляційної скарги не спростовують.

З матеріалів справи вбачається, що Комишанська сільська рада Охтирського району листом №67 від 11 березня 2015 року надала згоду на поділ спірного житлового будинку (т. 1 а.с. 228).

Охтирський міськрайонний відділ управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області листом від 11 березня 2015 року №110 повідомив, що варіанти розподілу житлового будинку вказані у вищезазначеній судовій експертизі не суперечать вимогам нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки (т. 1 а.с. 227).

Філія «Охтирський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» та ПАТ «Сумигаз» в особі Охтирського управління з експлуатації газового господарства також не заперечували проти варіантів розподілу житлового будинку запропонованих вищезазначеною судовою експертизою (т. 1 а.с. 229-230).

Крім того, колегія суддів враховує, що оскаржуваним рішенням позивачці ОСОБА_3 виділено в спірному будинку приміщень загальною площею 50,1 кв.м., а відповідачу ОСОБА_5 відповідно - 35,7 кв.м., що відповідач має двох малолітніх дітей, які користуються кімнатою санвузла та, що саме ним була обладнана ця кімната. Як пояснили в судовому засіданні експерти, що проводили вищевказану експертизу в справі, для позивачки є можливість влаштувати у виділеній їй частині будинку санвузол.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 380 ЦК України передбачено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

З системного аналізу норм ст. ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України можна зробити висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, передбачає випадки, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), що виключає можливість залишення в спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку, або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Позивачкою ОСОБА_3 не подано належних, допустимих та достовірних доказів щодо демонтажу (будь-якого) відповідачем центрального водогону та, що саме в зв'язку з перенесення телевізійної антени вона не має можливості в повній мірі користуватися телевізором.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу безпідставного часткового задоволення зустрічного позову то колегія суддів виходить з наступного.

Так, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_5 з 02 листопада 2003 року (реєстрація свідоцтва про право на спадщину ВАР 294298 від 14 жовтня 2003 року № 1248 /т.1 а.с. 45/) до 07 серпня 2014 року (набрання законної сили рішенням апеляційного суду Сумської області про визнання на 1/2 частину недійсним зазначеного про право на спадщину /т.1 а.с. 9-12/), тобто понад 10 років був одноособовим власником спірного будинку.

У висновку будівельно-технічної експертизи № 1497/1498 від 28 січня 2015 року, у додатках 4 та 5 наведено зведений та локальний кошторис.

Відповідно до додатку 4 наведено зведений та локальний кошторис визначення вартості будівельних робіт в житловому будинку, проведених у 2008-2009роках, а саме: поліпшення даху та установка металопластикових вікон, що становить 26950 грн. У додатку 5 наведено зведений кошторис робіт, проведених у період з 2010-2011роки, на загальну суму 29110 грн., до якого включено витрати на перебудову стіни та фундаменту будинку, покраска, штукатурка та утеплення стін, які зазначені в п.п. 19, 26-33 локального кошторису, вартість яких складає - 7350 грн. (загальна вартість (колонка 7 по вказаним пунктам) + сумарний коефіцієнт по витратам труда робітників (колонка 11 по вказаним пунктам)*на 8,45грн. + 50 грн. фіксованого податку). Довідкою ПСП «Комишанське» №52 від 06 жовтня 2014 року, фотокопіями накладних, видаткових накладних, розхідних накладних, заказ-нарядів, товарних чеків та квитанцій (т.1 а.с. 51-56) підтверджуються витрати понесені ОСОБА_5 для здійснення поліпшення спірного будинку, іншого ОСОБА_3 не доведено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції щодо розміру витрат понесених ОСОБА_5 з метою поліпшення житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 Охтирського району та розміром компенсації цих витрат стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.