АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2015/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 645/9116/14 ОСОБА_1
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Піддубного Р.М., Малінської С.М.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що у 1987-1991 p.p. сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.05.2003 р. відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 27.03.2003 p., у звязку з чим було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-19489, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова. Відповідач не бажав здійснювати виплати на утримання дитини, знявся з реєстраційного обліку, продав своє майно та зник.

У звязку з чим, у відповідача утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка станом за період з 10.06.2001 року по 13.05.2006 р. складає 4566,07 грн.

На підставі викладеного та з врахуванням уточнень, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів , нараховану за період з 10.06.2001 р. по 23.06.2014 р. у розмірі 152 079,35 грн., відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (а.с. 136).

В судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та пояснили, що

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вважаючи, що вини відповідача в утворенні заборгованості по аліментам немає. При цьому відповідач пояснив, що до 2003 р. він сплачував аліменти і заборгованості у нього не було. У 2003 р. він звільнився з ДП «ХЗЕА» та звернувся до державних виконавців Ленінського та Дзержинського ВДВС, але виконавчий лист з його колишнього місця роботи в їх провадження не надходив, тому він вирішив, що виконавче провадження закрито, адже позивачка казала, що аліменти їй не потрібні. У 2003-2008 p.p. він працював на заводі «Радіореле», та заводі «Комунар». Йому не було відомо про наявність у нього заборгованості по аліментам та про рішення суду від 08.05.2003 р. про збільшення розміру аліментів з 1/6 частини заробітку до 1/4 частини заробітку, його жодного разу не викликати до державного виконавця. З 22.05.1996 року 19.06.2001 року він був зареєстрований по вул. Тобольській, з 03.07.2002 року по 23.04.2003 року - в с. Пісочин Харківського району Харківської області, та з 30.04.2003 року він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.146).

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона зверталась до правоохоронних органів із заявою про розшук батька.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 152 079 (сто пятдесят дві тисячі сімдесят девять) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 508 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 012 грн. І9 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся на нього з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин справи та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить це рішення суду скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовні вимог у повному обсязі.

Скарга містить посилання викладені в запереченнях на позов, крім того, апелянтом зазначено, що рахунок заборгованості по сплаті аліментів від 10.02.2010 року, наданий позивачко, не може бути допустимим розрахунком, оскільки містить розрахунок сум тільки з 2004 року, не містить дат, до яких сума аліментів повинна бути сплаченою.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представником ОСОБА_2 ОСОБА_7 було заявлено клопотання про направлення справи на до оформлення до суду першої інстанції, а саме для вирішення питання щодо виправлення описки у рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року. Обґрунтовуючи це тим, що під час розгляду справи у суді першої інстанції за її клопотання було залучено до участі у справі Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції.

Судова колегія вважає, що клопотання ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів цивільної справ у судовому засіданні суду першої інстанції 11.04.2014 року було залучено, як третю особу Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції.

Проте, суд першої інстанції у своєму рішенні від 19 січня 2015 року не зазначив у складі осіб, які брали участь у справі Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 297 ЦПК України, при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягає поверненню до Фрунзенського районного суду м. Харкова для вирішення питання про виправлення зазначеної описки у рішенні суду.

Керуючись ч. 7 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів зняти з апеляційного розгляду та повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова для вирішення питання про виправлення описки у рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий суддя -

Судді -