Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/5247/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до договору № 131-027П/08-К від 06 серпня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 73 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік, з кінцевим терміном повернення 05 липня 2016 рік.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 21 листопада 2014 року виникла заборгованість у сумі 135 612,71 доларів США, що еквівалентно 2 047 242,02 грн., яка складається з: 71 007,79 доларів США заборгованість за кредитом, що еквівалентно 1 071 950,64 грн.; 48 990,50 доларів США заборгованість за відсотками, що еквівалентно 739 572,39 грн.; 7 511,58 доларів США - пеня за кредитом, що еквівалентно 113 396,68 грн. та 8 102,83 доларів США - пеня за відсотками, що еквівалентно 122 322,32 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 135 612,71 доларів США, що еквівалентно 2 047 242,02 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 135 612,71 доларів США, що еквівалентно 2 047 242,02 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в рішенні суду відсутній детальний порядок обчислення суми заборгованості, за кожною із вимог банку, а тому судом не встановлений момент виникнення заборгованості і період нарахування процентів, не визначено коли у банку виникло право пред'явлення вимоги про дострокове стягнення кредиту. Відповідно кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Починаючи з лютого 2009 року нею в повній мірі не сплачувався розмір щомісячного платежу, а сплачені нею по 500 доларів США грошові кошти зараховувалися на погашення відсотків. Зазначене свідчить про те, що платежі по тілу кредиту нею не визнавалися, а тому за період з лютого 2009 року по 12.12.2011 року не підлягають стягненню, так як за цими вимогами пропущено строк позовної давності. Крім того, суд стягнув пеню, визначену позивачем у доларах США, що суперечить законодавству, оскільки пеня має бути розрахована в національній валюті - гривні, а враховуючи, що вона та її чоловік хворіють, вона є пенсіонером, вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000,00 грн. При ухваленні рішення суд не перевірив документи первинної бухгалтерської документації та залишив поза увагою, що банком не надана належним чином завірена виписка по рахунку позичальника, що являється єдиним належним доказом для нарахування та стягнення заборгованості за кредитом, а так же штрафних санкцій. Просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.08.2008р. між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений Договір кредиту №313-027П/08-К, згідно якого Банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 73 000,00доларів США з кінцевим строком погашення заборгованості 05.07.2016р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік, та комісій в розмірі та порядку, визначених в Додатку до цього договору, що є невід'ємною його частиною (а.с. 5-12).

Згідно п.п. 1.1.1 Договору передбачено, що погашення Кредиту та сплата нарахованих процентів здійснюється починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, шляхом сплати позичальником щомісяця 6 числа рівних сум грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за кредитом та процентами, в сумі 1283,26 доларів США (ануїтетний платіж).

Відповідно до умов п.п. 2.4. Договору, сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у валюті наданого Кредиту на рахунок в ПАТ «Укрсоцбанк» не пізніше 20 (двадцятого) кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Згідно вимог п. 3.2.3. Договору, Кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати Кредиту (частини Кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів - п.п. 3.2.3.1.

Повернення кредиту здійснюється шляхом зарахування позичальником ануїтетного платежу на транзитний рахунок з подальшим перерахуванням кредитором отриманої суми на відповідний позичковий рахунок до моменту залишку на такому рахунку нульового залишку, та на відповідний рахунок нарахування процентів.

Згідно умов п. 4.1. Договору, у разі прострочення позичальником термінів сплати ануїтетних платежів, комісій, передбачених умовами цього Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 взяті на себе обов'язки щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом відповідно до умов договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 21.11.2014 року виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 71007,79 доларів США, заборгованість по процентам у сумі 48990,50 доларів США, яку стягнув з відповідача.

Крім цього, стягнув пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 7511,58 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 8102,83 долари США, яка розрахована за період з 20.11.2013р. по 20.11.2014р. за курсом долара США по відношенню до гривні станом на 21.11.2014 року складає 15,0962 грн. за 1 долар США. Загальна сума стягнення склала 135612,71 доларів США, що становить 2047236,44 грн.

Однак, з таким висновком суду про стягнення суми пені у гривневому еквіваленті станом на 21.11.2014 року погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно умов п. 4.1. Договору кредиту від 06.08.2008 року, у разі прострочення позичальником термінів сплати ануїтетних платежів, комісій, передбачених умовами цього Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період.

Пунктом 4.1.1. передбачено, що нарахування неустойки (пені) здійснюється щоденно з дня виникнення простроченої заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами до моменту сплати зазначеної заборгованості, але не більше одного року з моменту виникнення цієї заборгованості (а.с.10).

Із наданого до позовної заяви розрахунку та пояснень представника позивача вбачається, що розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків розрахований за рік до подачі позову, з 20.11.2013 року по 20.11.2014 року виходячи з подвійної ставки НБУ, однак за курсом долара по відношенню до гривні, який встановлений на 21.11.2014 року, тобто із 15.0962 грн. за весь період прострочення (а.с.24-26).

Судова колегія вважає, що такий розрахунок пені позивачем є не вірний, тому сприяючи повному та всебічному з'ясуванню обставин справи колегією суддів в порядку ч. 2 ст. 303 ЦПК України досліджений розрахунок пені наданий відповідачем, виходячи із курсу долара по відношенню до гривні який діяв у відповідний період виникнення заборгованості - з 20.11.2013 року по 20.11.2014 року, що відповідає вимогам п. 4.1 Договору кредиту.

Відповідно вказаного розрахунку розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту становить 7511,58 доларів США, що еквівалентно 89 616,03 грн. та за несвоєчасне погашення відсотків 8102,83 доларів США, що еквівалентно 95 626,27 грн. (а.с.137-138).

Таким чином, розмір пені в доларовому еквіваленті співпадає з розрахунком, який наданий позивачем, а в гривневому еквіваленті він завищений, оскільки розрахований лише на одну дату - 21.11.2014 року, а не на конкретну дату, коли виникала заборгованість за користування кредитними коштами.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, тому рішення суду в частині стягнення загального розміру заборгованості у гривневому еквіваленті 2 047 236,44 грн. та в частині пені за несвоєчасне повернення кредиту у гривневому еквіваленті 113 396,31 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів у гривневому еквіваленті 122,321,94 грн. підлягає зміні.

Стягненню підлягає загальна сума заборгованості у гривневому еквіваленті у сумі 1 996 760,49 грн., в тому числі пеня за несвоєчасне повернення кредиту у гривневому еквіваленті 89 616,03 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів у гривневому еквіваленті 95 626,27 грн.

В іншій частині рішення суду про стягнення суми заборгованості за кредитом у сумі 71007,79 доларів США, що еквівалентно 1 071 947,80 грн. та заборгованості по процентам у сумі 48 990,50 доларів США, що еквівалентно 739 570,39 грн. є законним та обґрунтованим. Підстав для зміни чи скасування рішення суду в цій частині судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що необхідно застосувати строки позовної давності є безпідставними. Відповідачем частково здійснювалася оплата кредитних коштів та, оскільки, виникла заборгованість з погашення кредиту, відповідно умов договору, сплачені відповідачем грошові кошти зараховувалися в першу чергу на погашення відсотків і лише в другу чергу на погашення заборгованості за тілом кредиту. Зазначене не свідчить про пропуск строку позовної давності, а тому підстав для її застосування суд першої інстанції не мав.

Крім того, в силу ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Така заява ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутня.

Інші доводи апеляційної скарги відносно того, що суд не перевірив документи первинної бухгалтерської документації та залишив поза увагою, що банком не надана належним чином завірена виписка по рахунку позичальника, що являється єдиним належним доказом для нарахування та стягнення заборгованості за кредитом, а так же штрафних санкцій, спростовуються матеріалами справи в якій наявний детальний розрахунок заборгованості, яка виникла за кредитним договором, а тому не містять під собою правового підґрунтя та не впливають на висновок суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року в частині стягнення загального розміру заборгованості у гривневому еквіваленті 2 047 236,44 грн. та в частині пені за несвоєчасне повернення кредиту у гривневому еквіваленті 113 396,31 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів у гривневому еквіваленті 122,321,94 грн. змінити, стягнувши загальну суму заборгованості у гривневому еквіваленті у сумі 1 996 760,49 грн.(один мільйон дев'ятсот дев'яносто шість тисяч сімсот шістдесят грн. 49 коп.), в тому числі пеню за несвоєчасне повернення кредиту у гривневому еквіваленті 89 616,03 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот шістнадцять грн. 03 коп.) та пеню за несвоєчасну сплату процентів у гривневому еквіваленті 95 626,27 грн. (дев'яносто п'ять тисяч шістсот двадцять шість грн. 27 коп.)

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: