Справа № 2/489/2317/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5, про зміну черговості спадкування, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну черговості спадкування, визнання права власності на частину квартири.

Позивачка вказувала на те, що з 1997 року вона в якості дружини постійно мешкала з ОСОБА_6 Шлюб між ними не було зареєстровано, однак вони фактично перебували в шлюбних відносинах, вели спільне господарство, спільно витрачали дохід кожного, постійно допомагали один одному, фізично та морально підтримували, мали взаємні права та обовязки, спільно купували речі, мали спільний бюджет та побут. Вона доглядала свого чоловіка коли він знаходився в лікарні. 15 грудня 2013 року ОСОБА_6 помер. Вона за свій рахунок організувала його поховання.

Посилаючись на ці обставини, положення ст.1259 ЦК України, позивачка просила суд змінити черговість одержання права на спадкування та визнати її спадкоємицею першої черги за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 15 грудня 2013 року.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила про його задоволення. Відповідачі проти позову заперечували. Вказували на те, що їх дядько ОСОБА_6 не перебував у безпорадному стані, а, навпаки, до кінця свого життя працював, отримував заробітну плату та пенсію військового.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19 вересня 2014 року встановлено факт проживання з 1997 року ОСОБА_4 з ОСОБА_6 однією сімєю, який помер 15 грудня 2013 року. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2014 року за ОСОБА_4 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Як слідує з наявної у матеріалах справи копії спадкової справи №1/2014, заведеної 9 січня 2014 року, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, як свого чоловіка, звернулася позивачка ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як племінниці спадкодавця.

Обгрунтовуючи вимоги позову, позивачка посилається на те, що вона проживала із померлим однією сімєю, тривалий час опікувалася ним, допомагала йому та доглядала його, коли він знаходився в лікарні.

Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначив, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_6 помер 15 грудня 2013 року у віці 74 років.

Причиною його смерті в довідці зазначено злоякісне новоутворення шлунку.

Проте, матеріали справи не містять доказів про те, що померлий лікувався з приводу даного захворювання.

Як пояснили свідки в судовому засіданні, ОСОБА_6 майже до кінця свого життя працював охоронцем, отримував заробітну плату та пенсію військового. Наявні у справі медичні документи свідчать про те, що в лікарні ОСОБА_6 знаходився з 22.08.2013 року по 09.09.2013 року лише з приводу лікування побутової травми (перелому кістки ноги).

Доказів про те, що останній лікувався з приводу інших захворювань та потребував сторонньої допомоги матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оскільки доказів неможливості померлим самостійно забезпечити умови свого життя, потреби в постійному сторонньому догляді, допомоги та піклуванні, а також тривалості надання позивачкою померлому допомоги матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України та, відповідно, і задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну черговості спадкування, визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська