Справа № 521/3396/15-ц
№пр.2о/521/50/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О.М.

при секретарі Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Департамент міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та просить встановити факт належності їй технічного паспорту за інвентарним номером 21084, реєстровим номером 67д-142-1848 від 10 лютого 1993 року, виданого на квартиру №7, у будинку №9, корпус 2, по вулиці Генера Петрова, у місті Одеса, дублікату розпорядження органу приватизації № 5856 від 12 квітня 1993 року та дублікату свідоцтва про право власності на житло від 12 квітня 1993 року № 3-556, виданого на квартиру №7, у будинку №9, корпус 2, по вулиці Генера Петрова, у місті Одеса, в яких допущені помилки в написанні її прізвища.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 10 лютого 1993 року Одеським міжміським бюро технічної інвентарізації був виготовлений технічний паспорт за інвентарним номером 21084, реєстровим номером 67д-142-1848 від 10 лютого 1993 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 12 квітня 1993 року на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 5856 вона отримала свідоцтво про право власності на житло № 3-556. В звязку з правовою необізнаністю, вона не провела державну реєстрацію свого права власності в КП «ОМБТІ та РОН». У 2014 році, в звязку з втратою другого примірника документів, вона отримала дублікати правовстановлюючих документів : розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 5856 та свідоцтва про право власності на житло № 3-556. 23 січня 2015 року заявник подала заяву на державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру. Однак у реєстрації їй було відмовлено на підставі того, що згідно поданих документів неможливо однозначно встановити належність дублікату свідоцтва заявникові через інше написання мого прізвища. З метою відновлення свого порушеного права, заявник вимушена звернутися з вказаними вимогами до суду.

В судовому засіданні представник заявника обставини, викладені у заяві підтримала, посилаючись на наявні докази і подані матеріали, просила суд вимоги задовольнити.

Заінтересована особа, Департамент міського господарства Одеської міської ради, сповіщені належним чином, у судове засідання не з*явилися.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 лютого 1993 року Одеським міжміським бюро технічної інвентарізації був виготовлений технічний паспорт за інвентарним номером 21084, реєстровим номером 67д-142-1848 від 10 лютого 1993 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

12 квітня 1993 року на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 5856 заявник отримала свідоцтво про право власності на житло № 3-556 на квартиру № 7 в будинку № 9 корпус 2 по вул.Генерала Петрова в м.Одесі.

З метою державної реєстрації права власності на належну їй на праві власності квартиру, з звязку з втратою другого примірника розпорядження та свідоцтва, вона отримала дублікати зазначених документів та звернулася з заявою до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області с заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру № 7 в будинку № 9 корпус 2 по вул.Генерала Петрова в м.Одесі.

28.01.2015 року заявник отримала від державного реєстратора рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з якої вбачається, що в реєстрації відмовлено на підставі того, що згідно поданих документів неможливо однозначно встановити належність дублікату свідоцтва заявникові через інше написання прізвища особи.

Судом встановлено, що у відповідності до даних паспорту громадянина України серії КЕ № 549011, виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 15.01.1997 року - прізвище заявника записане як Дємідова.

В той час, у технічному паспорту від 10 лютого 1993 року за реєстровим номером 67д-142-1848, прізвище записане як Демідова, в розпорядженні органу приватизації № 5856 від 12 квітня 1993 року та свідоцтві про право власності на житло № 3-556 від 12 квітня 1993 року про право власності на квартиру № 7 в будинку № 9 корпус 2 по вул..Генерала Петрова в м.Одесі, прізвище заявника вказане як Демидова.

У відповідності з п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що розбіжності в написанні прізвища заявника виникло в результаті перекладу їх імені та по батькові з російської на українську мову, на що заявник своєчасно не звернула увагу .

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Наявність розбіжностей в написанні прізвища заявника та прізвища, вказаного в технічному паспорті, свідоцтві про право власності на житло та у розпорядженні органу приватизації, позбавляє заявника можливості володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, а також можливості провести реєстрацію права власності на належне нерухоме майно.

Суд вважає, що встановлення належності правовстановлюючого документу надасть заявнику можливість реалізувати свої права та захистити свої інтереси.На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Департаментом міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН: НОМЕР_1) Технічного паспорту за інвентарним номером 21084, за реєстровим номером 67д-142-1848 від 10.02.1993 року, виданого на квартиру №7, у будинку №9, корпус 2, по вулиці Генерала Петрова, у місті Одесі, де її прізвище помилково вказано «Демідова», замість правильного: «Дємідова».

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН: НОМЕР_1) Розпорядження органу приватизації за №5856 від 12.04.1993 року та Свідоцтва про право власності на житло від 12.04.1993 року за №3-556, видані на квартиру №7, у будинку №9, корпус 2, по вулиці Генерала Петрова, у місті Одесі, де її прізвище помилково вказано «Демидова», замість правильного: «Дємідова»

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М.Буран