Справа № 333/2295/15-ц
Провадження № 2/333/1463/15
05 червня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1, про відшкодування школи в порядку регресу, -
ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування школи в порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне.
В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Судом вживалися заходи щодо встановлення місця перебування відповідача ОСОБА_1 та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. У судове засідання, призначене на 05.06.2015 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 58-59 від 28.05.2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
16.09.2013 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2588/ІЗ-Т/ЗПІ, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Infiniti FX50», д/н НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП на підставі заяви на страхування.
10.12.2013 року на а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Infiniti FX50», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
Відповідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року по cправі № 333/49/14-п вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_1.
Згідно звіту № 16 о проведенні оцінки колісного транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля «Infiniti FX50» складає 113703,35 грн.
У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Отже, до ПАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України, після сплати ПАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування перейшло право вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тобто до ОСОБА_1 на відшкодування шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати та документально підтверджені витрати у вигляді судового збору у розмірі 366,36 грн.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України; ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 60, 88, 212-213, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, суд, -
Позов ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування школи в порядку регресу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму сплаченого судового збору в розмірі 366 (триста шістдесят шість) гривень 36 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва