09.06.2015 Справа № 337/1921/15-ц
Пров. №2/337/966/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді Бондаренко І.В.

при секретарі Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду позовну заяву про визнання відповідача таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.71,72 ЖК України, мотивуючи її тим, що відповідач не проживає в квартирі без поважних причин з січня 2000 року.

У судові засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не погодився та зазначив, що вказана квартира належить йому, договір купівлі-продажу цієї квартири позивачу вважає недійсним, позивач перешкоджає йому проживати у вказаній квартирі і з квартири він пішов внаслідок примусу, тому він не втратив право користування нею і у задоволенні позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14.01.2000 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2005 року, залишеним в цій частині без змін рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2005 року та ухвалою апеляційного суду Одеської області, як касаційного суду, від 10.12.2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Таким чином, рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2005 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14.01.2000 року набрало законної сили.

Вказаними рішеннями судів встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

При цьому, у вказаній квартирі на даний час зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який зазначив, що у спірній квартирі дійсно не проживає з 2000 року, оскільки позивач перешкоджає йому в ній проживати.

Проте, як встановлено у рішенні апеляційного суд Запорізької області від 21.12.2005 року, оскільки наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу спірної квартири від 14.01.2000 року недійсним ОСОБА_2 не доведена, то з припиненням у нього, як у власника, права власності на цю квартиру, він також втратив і право користування нею. Також, цим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім»ї власника ОСОБА_1 у розумінні ст.156 ЦК України.

Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.71,72 ЖК України якщо наймач жилого приміщення або член його сім»ї відсутній у жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, він може бути визнаний судом таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі.

У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

В даному випадку встановлено, що між сторонами виник спір між власником та колишнім власником спірної квартири щодо права відповідача користування цією квартирою.

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені на підставі статей 71,72 ЖК України, які передбачають можливість вирішення питання про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, його наймача або члена його сім»ї. Позивач не є наймачем спірної квартири, а відповідач - членом сім»ї наймача квартири.

Дані норми ЖК України не застосовуються до правовідносин між власником житла та колишнім членом його сім»ї щодо користування квартирою, яка перебуває у приватній власності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 як член сім»ї наймача квартири на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, - квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.ст.71,72 ЖК України - відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя