Справа № 489/4527/15-ц
Номер провадження 2/489/2164/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 листопада 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачу було надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання, а саме: заборгованості у розмірі 44547,85 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1001,44 грн., заборгованості за відсотками 11256,80 грн., заборгованості за пенею 29692,09 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 2097,52 грн.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

25.10.2006 позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 2366,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути його та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду заява позичальника, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №DNH4KP37851184 від 25.10.2006 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість становить 44547,85 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1001,44 грн., заборгованості за відсотками 11256,80 грн., заборгованості за пенею 29692,09 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 2097,52 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф за кредитним договором у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2097,09 грн. (процентна складова).

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, в п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) зазначається, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому дійсним договором більш чим на 30 днів, позичальник повинен оплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Фактично цим документом встановлено подвійну цивільну відповідальність за одне й теж саме правопорушення. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача подвійного штрафу за невиконання ним одного кредитного зобов'язання порушує принцип встановлений ст. 61 Конституції України.

На думку суду, зазначена вимога позивача підлягає задоволенню лише в частині, а саме щодо стягнення з відповідача 2097,52 грн. штрафу за кредитним договором.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає розмір даної вимоги позивача необґрунтовано завищеним, оскільки він більш ніж в 2 рази перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, розмір якої визначити в сумі 12258,00 грн.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 265,95 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також підлягає стягненню витрати на оголошення у пресі в сумі 219,99 грн.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідент. код - НОМЕР_1, останнє відом місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 26613 (двадцять шість тисяч шістсот тринадцять) грн. 76 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1001,44 грн., заборгованості за відсотками 11256,80 грн., заборгованості за пенею 12258,00 грн., штрафу - 2097,52 грн. за кредитним договором №DNH4KP37851184 від 25.10.2006.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 265,95 грн. та витрати на оголошення у пресі в сумі 219,99 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв