АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22- ц/ 796/ 503 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Народна

спілка «Добробут», підприємство «Ресурс» Всеукраїнської організації «Союз організацій

інвалідів України», підприємство «Перспективабуд» громадської організації «Народна

спілка «Добробут», ОСОБА_2, 3-особи : ТОВ «Житлобуд-Інвест»,

Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3, Приватне

Підприємство «Корал-ТВ плюс»

про визнання частково недійсним іпотечного договору та визнання майнових прав

на об'єкт нерухомого майна

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.С., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до громадської організації «Народна спілка «Добробут», підприємство «Ресурс» Всеукраїнської організації «Союз організацій інвалідів України», підприємство «Перспективабуд» громадської організації «Народна спілка «Добробут»,ОСОБА_2, 3-особи : ТОВ «Житлобуд-Інвест», Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3, ПП «Корал-ТВ плюс» про визнання частково недійсним іпотечного договору та визнання майнових прав на об'єкт нерухомого майна.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Так, заочним рішенням Солом'янського районного судом м. Києва від 24.04.2012 р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Це рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 11.12.2012 р.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.12.2013 р. заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24.04.2012 р. та ухвала апеляційного суду м. Києва від 11.12.2012 р. скасовані, а справа була передана до суду першої інстанції на новий розгляд.

Останнім рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 18.11.2014 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 18.01.2002 р. між ГО "НКС "Добробут" та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" було укладено Генеральний довгостроковий інвестиційно-підрядний контракт №1/Б/02 про будівництво житлового комплексу з громадського-побутовими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Предметом даного Генерального контракту є будівництво вищезазначеного житлового комплексу з громадського-побутовими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

18.06.2003 р. між ТОВ "МакВент", ГО "Народна спілка "Добробут" та Підприємством "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" було укладено довгостроковий інвестиційний договір №34/208/Б про будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м.АДРЕСА_1 (а.с.9-11, том №1).

Згідно умов вищезазначеного договору ТОВ "МакВент" в особі директора Макарова С.А. виступило по договору як інвестор, замовник-генінвестор - ГО "НКС "Добробут", генпідрядник-інвестор - Підприємство "Ресурс" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України".

Згідно п.4.2.1. договору, генпідрядник-інвестор приймає на себе зобов'язання забезпечити 100% фінансування проектно-вишукувальних робіт, в т.ч. послуг замовника-генінвестора, пов'язаних з підготовкою до виконання будівельних робіт та введення об'єкта в експлуатацію, а також будівництва об'єкта відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і графіків виконання вказаних робіт.

Згідно п.4.2.2. договору, генпідрядник-інвестор приймає на себе зобов'язання забезпечити будівництво об'єкту відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та введення в експлуатацію в строк з моменту отримання дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт та ордеру на будівництво.

Згідно п.1 додаткової угоди №1 до довгострокового інвестиційного договору №34/208/Б інвестору передаються нежитлові приміщення площею 362 м 2 (а.с.12, т.1).

Згідно п.2. додаткової угоди №1 до договору сторони погодили фактичне розташування нежитлових приміщень в осях А-Д 9-13 з прибудовами, що будуть передані інвестору у власність, згідно із затвердженою проектною документацією. План розташування вказаних приміщень є невід'ємною частиною цього договору (додаткова угода № 2).

Разом з тим, плану розташування вказаних приміщень матеріали справи не містять.

18.06.2009 р. між ТОВ «МакВент» (інвестором) та ОСОБА_1 укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким до останнього перейшли усі права та обов'язки інвестора ТОВ «МакВест» за довгостроковим інвестиційним договором №34/208/Б.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3.3 довгострокового інвестиційного договору №34/208/Б про будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою АДРЕСА_1 після здачі об'єкта в експлуатацію площа житлових та нежитлових приміщень розподіляється пропорційно фактичному внеску у будівництво об'єкта інвестування генпідрядника-інвестора та інвестора за вирахуванням частки замовника-генінвестора та службових квартир.

Судом також встановлено, що на момент передачі права вимоги ОСОБА_1 від інвестора ТОВ «МакВест» за довгостроковим інвестиційним договором № 34/208/Б, житловий комплекс з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою АДРЕСА_1 не був зданий в експлуатацію, площа нежитлових приміщень не була розподілена між сторонами договору.

Також встановлено, що між відповідачами Підприємством "Перспективабуд" Громадської організації "Народна спілка "Добробут" та Громадською організацією "НС "Добробут" 22.01.2010 р. було укладено інвестиційний договір №22/01 будівництва нежитлових приміщень, з метою забезпечення виконання якого, між ними ж укладений іпотечний договір від 25.01.2010 р.

Як вбачається з іпотечного договору від 25.01.2010 р., укладеного між Підприємством "Перспективабуд" Громадської організації "Народна спілка "Добробут" та Громадською організацією "НС "Добробут",- предметом іпотеки є майнові права на нежилі приміщення - вбудовані приміщення житлового багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_1. Технічні характеристики нежилих приміщень: загальна площа 2350,41 кв.м -1,2 поверхи житлового багатоповерхового будинку в осях: 1-5/АД (з прибудовою) 257,64 кв.м, 7-9/АВ - 136,43 кв.м, 1-5/БД - 236,85 кв.м, 5-7/АВ - 183,77 кв.м, 7-9/ав - 173,56 кв.м, 9-13/АД (з прибудовою) 394, 26 кв.м; 19 поверх будинку в осях 1-13/АД - 967,9 кв.м.

Згідно п.4 ст.5 ЗУ "Про іпотеку" предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладання іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладання іпотечного договору.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Виходячи із змісту ст.ст.9-14 ЗУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19.06.2003 року № 978 (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин), система функціонування фонду фінансування будівництва передбачає, у т.ч. передачу управителем (Банком) довірителям (фізичним або юридичним особам-інвесторам), які повністю про інвестували закріплені за ними об'єкти інвестування, майнових прав та ці об'єкти інвестування за договором про уступку майнових прав.

Згідно ст.ст.177, 190, 576, 583 ЦК України, ч. 3, 5 ст. 7 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», ст. 16 Закону України «Про іпотеку», ст. 3, 4, 48, 49 ЗУ «Про заставу» та положень ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-ІІІ, предметом застави може бути будь-яке майно, у т.ч. майнові права.

Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Заставодавець може укладати договір застави як належних йому на момент укладення договору прав вимоги за зобов'язаннями, в яких він є кредитором, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

За змістом вказаних норм, застава майнових прав є способом забезпечення виконання зобов'язання. Договір застави за своєю правовою природою не є договором про відступлення права вимоги та не є правочином щодо розпорядження майновими правами, оскільки, не передбачає зміну кредитора у зобов'язанні (ст. 512 ЦК України).

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент припинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що оспорюваний позивачем договір застави майнових прав є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не правочином щодо розпорядження майновими правами, згаданий договір не передбачає заміну кредитора у зобов'язанні на відміну від правочину відступлення права вимоги, за яким відповідно до ст. 512 ЦК України здійснюється така заміна кредитора у зобов'язанні.

Тому, суд обгрунтовано дійшов висновку про те, що ГО «НС «Добробут», як замовник-інвестор будівництва по АДРЕСА_1 мала право заставити в іпотеку указаний об'єкт будівництва підприємству «Перстективабуд» в забезпечення фінансування цього будівництва, а тому, позов в частині визнання частково недійсним договору іпотеки від 25.01.2010 р. задоволенню не підлягає.

Також, правильним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження того факту, що на час укладення оспорюваного договору від 25.01.2010 р. ГО «НС «Добробут» як замовник-генінвестор будівництва передав позивачу майнові права на об'єкт будівництва.

За таких обставини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 18.11.2014 р. - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :