АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Пікуль А.А., Шахової О.В.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків № 808/15 від 16 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування рішення третейського суду у вищезазначеній справі. Зазначала, що спірні правовідносини щодо стягнення боргу за кредитним договором регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", а тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу про скасування рішення третейського суду. Скаржник зазначає, що висновок суду про відсутність підстав, передбачених ст. 389-5 ЦПК України, для скасування рішення третейського суду, ухваленого 16 червня 2015 року, тобто після набрання чинності 11 березня 2011 року Закону України від 3 лютого 2011 року "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам", не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону; суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, оскільки останній розглянув справу за наявності спору між банком та споживачем кредитних послуг.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ПАТ "Універсал Банк" - КарачунС.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 6 жовтня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 012-2008-2853, за умовами якого банк надав кредит (грошові кошти) в розмірі 167690,00 швейцарських франків, а позичальник зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 1 квітня 2038 року згідно з Графіком щомісячних платежів (Додаток № 2 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 12,45 % річних.

21 квітня 2009 року, 15 квітня 2010 року, 28 квітня 2010 року, 15 жовтня 2010 року, 20 жовтня 2010 року та 18 квітня 2013 року між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 012-2008-2853 від 6 жовтня 2008 року щодо розміру процентних ставок за користування кредитом.

Відповідно до п. 7.1 додаткової угоди від 18 квітня 2013 року до кредитного договору № 012-2008-2853 від 6 жовтня 2008 року всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 квітня 2013 року між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язалася солідарно відповідати перед кредитором за всіма зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором від 6 жовтня 2008 року.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 16 червня 2015 року позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Банк" суму заборгованості в розмірі 203003,64 швейцарські франки, а також 25500 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з вирішенням справи третейським судом (а. с. 6-10).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не було доведено наявності підстав для скасування рішення третейського суду, визначених ст. 51 Закону України "Про третейські суди".

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16-19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Зазначений перелік підстав для скасування рішення третейського суду є вичерпним і закон не передбачає його розширеного тлумачення.

Статтею 389-5 ЦПК України також визначений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийняте рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Так, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків, про скасування якого просила ОСОБА_1, ухвалено 16 червня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг баку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_1 на зазначену обставину не звернув уваги та відмовив у її задоволенні, помилково пославшись на те, що спір, який виник між сторонами не є спором щодо захисту прав споживачів.

За таких обставин погодитися з постановленою ухвалою суду першої інстанції неможливо, вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2015 року скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків № 808/15 від 16 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: