Справа № 172/232/15-ц
Провадження № 2/172/184/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді -Порох К.Г.
секретаря - Холопової Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,-
Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона в 2012році проживала у Павлоградському районі Дніпропетровської області, мала на утриманні доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та була вагітна другою донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Стан вагітності та перебування дитини на утриманні при відсутності суттєвої допомоги з боку близьких і власних заробітків створив необхідність переїхати до сільської місцевості, де чисте повітря та можливість успішно вести присадибне господарство полегшили б моє життя.
В газеті знайшла повідомлення про продаж будинку в с. Великоолександрівка, яке мало вдале місце. В телефонній розмові домовилася про зустріч. 27.08.2012 року вона уклала договір купівлі-продажу будинку з ОСОБА_2, але не посвідчували його нотаріально. Вона передала власнику будинку ОСОБА_2 обумовлену суму 7000грн. , а він надав довіреність щодо «управління та розпорядження (укладати всі дозволені законом правочини, пов'язані з управлінням та розпорядженням, в тому числі: продавати, обмінювати , здавати в найм (оренду), піднайм (суборенду) належний мені житловий будинок та земельну ділянку, за номером АДРЕСА_2». Вона оселилася в цьому будинку і мала намір на підставі довіреності в подальшому переоформити будинок нотаріально. Також їй було передано Технічний паспорт на житловий будинок, виправлений 26.06.2000року із зазначенням власника - ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу житлового будинку від 26 травня 2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, заяву ОСОБА_6 про згоду на продаж ОСОБА_2 даного будинку від 05 квітня 2002 року і аналогічну заяву - згоду подружжя на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 червня 2011 року, завірену приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. Однак, у наданій їй довіреності помилково вказана адреса житлового будинку не співпадає із його реальною адресою, що не дало можливості нею скористатися. Вона та дві доньки зареєстровані в АДРЕСА_1 і ця адреса є правильною. Ця обставина не ускладнювала користування цим житловим будинком до грудня 2014 року, коли вона не змогла зареєструвати свою третю доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем моєї реєстрації . На даний час відповідач ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров'я і лікується . Займатися переоформленням будинку він не хоче і фактично не може цього робити.
Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма
надвірними побудовами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Судові витрати просить покласти на неї.
В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року).
У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.
Згідно норми ст. 328 ЦК України, підставами набуття права власності є набуття права власності із правочинів.
Стаття 202 ЦК України встановлює поняття правочину, а саме Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків. Цією статтею також передбачено, що двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін.
ЦК України, а саме ст. 626, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, користуючись вказаними нормами, можна зробити висновок, що договір є правочином.
Статтею 204 ЦК України, встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами. І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК України.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджуєься договором купівлі-продажу, технічним паспортом на житловий будинок та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12,15-17, 18).
27 серпня 2012року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 щодо управління та розпорядження (укладати всі дозволені законом правочин, пов»язані з управлінням та розпоряджанням, в тому числі: продавати, обмінювати, здавати в найм (оренду), піднайом (суборенду) належний йому житловий будинок та земельну ділянку за номером АДРЕСА_2 (а.с.14).
Дружина відповідача ОСОБА_6 надала згоду на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за номером АДРЕСА_2 (а.с.11, 13).
Згідно облікової картки об»єкта погосподарськоно обліку на 2011-2015роки в будинку за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2, на даний час зареєстровані позивачка ОСОБА_1, та її діти ОСОБА_9, ОСОБА_10. Також в будинку проживає без відповідної реєстрації ОСОБА_8, 14.11.2014року (а.с.42,43).
З рішення Великоолександрівської сільської ради Васильківського району №35 від 19 грудня 2014року вбачається, що житловому будинку, який належить ОСОБА_2 та розташований в АДРЕСА_1 (а.с.46).
Сторонами виконані усі вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу та відбулось повне його виконання. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Така бездіяльність відповідача унеможливлює узаконення права власності позивача на придбане майно, та порушує його права, як власника нерухомого майна. Є необхідність визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будинок в судовому порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.3,15,16, 202,204, 220, 328, 334, 655 ЦК України, ст. 10,60, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Понесені позивачем судові витрати віднести на його рахунок та не відшкодовувати за його вимогою .
Копію заочного рішення рекомендованим листом не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Така заява може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя: