Справа №442/5994/15-ц
Провадження №2/442/2102/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Коваля Р.Г.
при секретарі Далявській Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом КС «Львівська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -
Відповідно до п.2.6 договору, позичальник зобов»язаний сплатити різницю по сумі кредиту в кінці терміну кредиту згідно зміни еквіваленту або сплачувати різницю по мірі повернення кредиту на дату повернення а залежності від затвердженого правлінням еквівалента на дату сплати (повернення).
Протягом терміну дії договору відповідач належним чином не виконував своїх зобов»язань перед позивачем. Остання сплата по кредиту здійснювалась 29.11.2014 року, по відсотках 1500,00 грн.
Відповідно до п.2.4 кредитного договору: кредитодавець має право у разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит та частини кредиту у відповідності з додатком, збільшити в односторонньому порядку розмір відсотків на кредит до 53% річних з першого числа наступного календарного місяця, якщо інше не затверджено на кредитному комітеті.
Крім того, посилається на те, що відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, на відшкодування упущеної вигоди.
Представник позивача в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та не заперечила проти постановлення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно рекомендованим листом з повідомленнями про вручення і, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає дану особу повідомлену про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечив представник позивача в поданій до суду заяві.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до п.2.4 кредитного договору: кредитодавець має право у разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит та частини кредиту у відповідності з додатком, збільшити в односторонньому порядку розмір відсотків на кредит до 53% річних з першого числа наступного календарного місяця, якщо інше не затверджено на кредитному комітеті.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобовязання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору.
Згідно з.п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором.
Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а у разі відсутності іншої домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Разом з тим, як вбачається зі змісту ст. 625 ЦК України та роз'яснень, які містяться у п. 18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Поряд з цим, ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема, на доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право було порушене.
Позаяк, з урахуванням вимог положень ч. 4 ст. 623 ЦК України, суду не представлено доказів вжиття кредитором заходів щодо одержання неодержаних доходів. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу заподіяні такі збитки і що позивач мав намір якимось чином розпорядитися такими коштами, і що неповернення відповідачем суми вкладу позбавило позивача скористатися своїм правом і отримати реальну можливість одержати доходи за рахунок цих коштів.
Покладення на відповідача відповідальності у формі відшкодування збитків за нездійснення свого права суперечить в цілому принципам юридичної відповідальності, що настає за порушення саме зобов'язань. З цих підстав вимоги позивача щодо стягнення з відповідача упущеної вигоди в розмірі 4149,01 гривень не є обґрунтованими оскільки жодних належних та допустимих доказів щодо втрати позивачем такої вигоди останнім не представлено, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3133,09 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215, 224 226 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь КС «Львівська» заборгованість в розмірі 204724 (двісті чотири тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 18 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 3133 (три тисячі сто тридцять три) гривні 09 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, або може бути оскаржене у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.
Суддя Р.Г.Коваль