Справа № 654/1794/14-ц
Провадження №2/654/8/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Третьякова І.В.,

при секретарі Бакай В.В.

розглянувши в судовому засідання в залі суду в м.Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та його скасування та обєднаному цивільному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, -

в с т а н о в и в:

28.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником земельною ділянкою площею 0,0805 га кадастровий номер :02:001:0140, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16. Власником суміжної земельної ділянки є відповідачка, яка на частині його земельної ділянки встановила паркан чим захопила декілька метрів його земельної ділянки та на його заперечення з цього приводу відповідачка відмовляється від відновлення меж між їх земельними ділянками, вказуючи, що її дії правомірні. Посилаючись на ст.106, 158 ЗК України просить усунути перешкоди позивачу в користуванні його земельною ділянкою шляхом зобовязання відповідачки прибрати бетонну огорожу з частини земельної ділянки, що належить позивачу та привести земельну ділянку у належний стан, який існував до встановлення бетонної огорожі.

23.12.2013 року в справі ухвалено заочне рішення, яке ухвалою суду від 16.05.2014 року скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

02.06.2014 року в інтересах відповідачки ОСОБА_2 її представник за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_1 недійсним та його скасування, а також про усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж землекористування відповідно до Державного акту на право власності на землю виданого на її імя. Зустрічні позовні вимоги обґрунтуванні тим, що державним актом на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_1 порушуються земельні права ОСОБА_2 як землекористувача, яка є власницею земельної ділянки площею 0,055 га розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська,20б. При видачі державного акту ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0805 га, розташовану за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16, порушені межі із земельною ділянкою ОСОБА_2, оскільки площа земельної ділянки останньої зменшена, а ОСОБА_1 без вилучення земельної ділянки з власності ОСОБА_2 отримав у користування земельну ділянку площею приблизно 15,72 кв.м. Крім того, в описі меж земельної ділянки ОСОБА_1, невірно вказано замість користувача ОСОБА_2 («до А») - іншого землекористувача, що вказує на відсутність її згоди на змінення конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1, та збільшення її площі. Посилаючись на ст.152, 155, 158 ЗК України просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК 334888 від 20.08.2012 року виданий на імя ОСОБА_1 та скасувати його, а також зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні її земельною ділянкою розташованою за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 20-б, шляхом відновлення меж землекористування відповідно до Державного акту на право власності на землю серія ХС №051136 виданого на її імя .

Ухвалою Голопристанського районного суду від 02.06.2014 року данні позови обєднанні в одне провадження.

01.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_2 недійсним. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_2 18.06.2003 року придбала земельну ділянку площею 0,055 га розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 20-б згідно договору купівлі-продажу. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою площею 0,0805 га, розташованою за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16, що належить йому. Відповідачкою при одержанні Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС №051136 не узгоджувались межі земельної ділянки, як наслідок відповідачкою було встановлено паркан на його земельній ділянці та самовільно зайняття нею частини земельної ділянки, що належить позивачу. При складанні державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 в порушення вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі та вимог Земельного кодексу України не була належно оформлена документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та без узгодження меж з суміжним землевласником, оскільки у відділі Держземагенства відсутня документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, відсутній акт узгодження/відновлення меж земельної ділянки, відсутня заява ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації і державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,055 га. Крім того, оспорюваний Державний акт на імя відповідачки виданий з допущенням помилки при написанні прізвища відповідачки, а саме замість прізвища «Пліскі» зазначено «Плісці». Посилаючись на ст.ст.125, 152, 155 ЗК України та Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі просить визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХС №051136 виданий на імя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2003 року недійсним.

Ухвалою Голопристанського районного суду від 02.03.2015 року данні позови обєднанні в одне провадження.

В судовому засіданні позивач по первинному та обєднаному позову ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги з підстав зазначених у позовних заявах, просив задовольнити їх. Пояснив, що на його земельній ділянці відповідачкою побудовано паркан, який створює йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, при цьому позивачкою самовільно захоплено декілька метрів його земельної ділянки. Зустрічний позов не визнав, вважає, що відсутні підстави для визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на його імя недійсним. Пояснив, що у вересні 2011 року отримав у дар від свого батька ОСОБА_4 дві суміжні земельні ділянки, які після обєднання стали одною земельною ділянкою площею 0,0805 га кадастровий номер :02:001:0140, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16. Для отримання державного акту на право власності на дану земельну ділянку від 20.08.2012 року ним було виготовлено технічну документацію із землеустрою, для чого проводилася геодезична зйомка земельної ділянки, виготовлений кадастровий план земельної ділянки, встановлена її площа. Інформація щодо його земельної ділянки внесена в автоматизовану систему державного земельного кадастру. Вважає, що ним не порушено права суміжного землекористувача ОСОБА_2, яка є власницею земельної ділянки інформація щодо якої не внесена в автоматизовану систему державного земельного кадастру, він не порушував межі земельних ділянок, не змінював конфігурацію своєї земельної ділянки при обєднанні отриманих в дар земельних ділянок, просив в позові ОСОБА_2 відмовити.

Представник позивача по первинному та обєднаному позовам ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, просила їх задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала, просила відмовити в його задоволені.

Представники відповідача по первинному та обєднаному позовам та позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_6 підтримали зустрічний позов, просили задовольнити його з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві. Первинний та обєднаний позови ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити в його задоволенні, оскільки відсутні докази встановлення бетонного паркану ОСОБА_2 на земельній ділянці ОСОБА_1 Крім того, зазначили, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 отримала без порушень вимог законодавства, без зміни меж та конфігурації земельної ділянки придбаної у попереднього власника ОСОБА_7 Відсутність у відділі Держземагенства технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не може бути підставою визнання державного акту недійсним, оскільки Інструкцією або іншими нормативно-правовими актами не передбачено обовязковість передачі технічної документації зі складання Державних актів до відділу Держземагенства. В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 підтвердила наявність бетонного паркану на земельній ділянці ОСОБА_1 побудованого від земельної ділянки ОСОБА_2 до кута житлового будинку літ. «А». Крім того, представником ОСОБА_3 з посиланням на ст.256, 257 ЦК України заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки вона вважає, що перебіг позовної давності на оскарження ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 виданий у липні 2003 року почався у 2003 році. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2003 року (на підставі якого був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2В.) ОСОБА_1 був представником продавця земельної ділянки ОСОБА_8, який своїм підписом в договорі підтвердив відсутність порушень прав власників суміжних земельних ділянок з боку покупця, що свідчить і про відсутність порушень при і при одержанні державного акту, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2003 року.

Представник відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області не визнала зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, просила відмовити в їх задоволенні, пояснила, що позовні вимоги про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_1 безпідставні. Щодо обєднаного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку вижатого на імя ОСОБА_2 недійсним покладалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, експерта, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач по первинному та обєднаному позовам ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0805 га кадастровий номер :02:001:0140, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №334888 зареєстрований у відділі Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 20.08.2012 року, на підставі договорів дарування від 29.09.2011 року №3539 та № 3542, заяви від 10.05.2012 року № 1372 посвідченої приватним нотаріусом Голопристанського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (Т.1 а.с. 9-11, 22, 133, 145-149).

Відповідач по первинному та обєднаному позовам/позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,055 га розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська,20-б відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС № 051136 зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №669 від 02.07.2003 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №1236 (Т.1 а.с.65,66).

Між сторонами виник спір щодо побудованої відповідачкою на земельній ділянці ОСОБА_1 огорожі, яка перешкоджає позивачу користуватися земельною ділянкою та яку відповідачка відмовляється прибирати добровільно.

Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до акту, складеному комісією в складі голови земельної комісії Новофедорівської сільської ради, члена земельної комісії та спеціаліста із земельних питань від 14.04.2015 року в результаті обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16 власником якої є позивач ОСОБА_1, виявлено, що на зазначеній земельній ділянці суміжником побудована цегляна стіна, без погодження з власником . До даного акту додано ксерокопія плану земельних ділянок із будівлями з позначенням місця розташування цегляної стіни (Т.1 а.с.12,13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що є спеціалістом із земельних питань, був членом комісії при обстеженні земельної ділянки ОСОБА_1 та складав і підписував акт обстеження від 14.04.2015 року. При обстеженні комісією було встановлено наявність цегляної стіни, яка перешкоджає власнику земельної ділянки ОСОБА_1 в користуванні своєю земельною ділянкою та нерухомим майном. При складанні акту комісія також використовувала ксерокопію плану земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на якому зеленим маркером позначили наявність цегляної стіни. Даний план додали до акту.

Після огляду плану земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представник відповідачки ОСОБА_3 підтвердила наявність цегляної стіни в зазначеному позивачем та свідком ОСОБА_10 місці.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Оскільки відповідачкою ОСОБА_2 встановлено огорожу на земельній ділянці позивача без його згоди, що позбавляє останнього користуватися належною йому земельною ділянкою та нерухомим майном, що знаходиться на ній, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу зазначеної огорожі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_1 суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції, що діяла на час отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1В.) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 155 ЗУ України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договорів дарування від 29.09.2011 року отримав в дар дві земельні ділянки площею 0,040 га та 0,0405 га, які до цього належали його батькові ОСОБА_4 (а.с.145-146, 147-148) та в подальшому були обєднані в одну земельну ділянку площею 0,0805 га.

На підставі договорів дарування від 29.09.2011 року №3539 та № 3542, заяви від 10.05.2012 року № 1372 посвідченої приватним нотаріусом Голопристанського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на імя ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0805 га кадастровий номер :02:001:0140, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16 серія ЯК №334888 зареєстрований у відділі Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 20.08.2012 року.

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16 із земель власності ОСОБА_1 від 2012 року з метою визначення площі земельної ділянки виконані роботи по визначенню координат точок повороту межі земельної ділянки та кадастрову зйомку земельної ділянки полярним методом з точок, координати яких визначено GPS, кути та лінії виміряні одним прийомом електронним тахеометром, точки та межі ділянки закріплені деревяними кілками. За результатами зйомки розроблена технічна документація щодо складання державного акту, виготовлено кадастровий план земельної ділянки і встановлена її площа обчислена по координатах точок повороту, яка склала 0,0805 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:001:0140, під яким інформація про земельну ділянку внесена в автоматизовану систему державного земельного кадастру. Межі земельної ділянки були встановлені і узгоджені з суміжними землекористувачами, про що складено відповідні акти узгодження меж (Т.1 а.с.135,150-152).

Позивачка за зустрічною позовною заявою є власницею суміжної земельної ділянки площею 0,055 га розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська,20-б відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС № 051136 зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №669 від 02.07.2003 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №1236.

Ухвалою суду від 27.06.2014 року за клопотанням представника ОСОБА_2 була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Відповідно до висновків експерта:

1. Фактичні межі границь земельної ділянки, розташованої за адресою вул..Морська,20-б в с.З.Порт Голопристанського району Херсонської області, яка належить ОСОБА_2, не відповідають площі та межам, які зазначені в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ХС № 051136. Частково ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 13,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1; частково ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 16,33 кв.м, яка належить ОСОБА_2

2. Мають місце відхилення між площею і межами фактичного користування земельною ділянкою що належить ОСОБА_2 фактична площа, якою користується ОСОБА_2 складає 547,18 кв.м., що на 2,82 кв.м. менша ніж належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХС № 051136.

3. Мають місце порушення землекористування ОСОБА_2 з боку землекористувача ОСОБА_1, це ділянка площею 16,33 кв.м (Т.1 а.с.113-128).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_11Е пояснила, що дійсно проводила призначену судом судову будівельно-технічну експертизу, досліджувала земельну ділянку ОСОБА_2, відповідаючи на поставленні судом питання проводила розрахунки та не враховувала координати земельної ділянки ОСОБА_1 визначені під час виготовлення технічної документації із землеустрою його земельної ділянки. В графічних додатках 1,3,4 до експертизи дійсно містяться розбіжності в розмірах земельної ділянки ОСОБА_2 в районі літньої кухні, що повязано з допущенням нею технічної описки. Крім того, при проведенні експертизи нею було встановлено, що мало місце порушення меж земельної ділянки як з боку ОСОБА_1, так і з боку ОСОБА_2, що вона зазначила в висновку. А також нею було встановлено порушення меж земельної ділянки з боку ОСОБА_2, яка частково користується суміжною земельною ділянкою, що належить суміжному власнику базі відпочинку «Мрія», але дане порушення меж земельної ділянки ОСОБА_2 вона не відобразила у висновку.

Судом не може бути прийнятий до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №1409 від 17.11.2014 року, оскільки з дослідницької частини експертизи вбачається, що експертом виконувалось дослідження методом огляду на місці, необхідні заміри виконувались сталевою рулеткою та лазерним далекоміром. При цьому експерт посилався на прив'язку капітальних будов сторін до кордону суміжного землекористування. Проте експертом не враховані координати земельної ділянки ОСОБА_1 визначені під час виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того, відповідно до графічних додатків 1, 3, 4 до висновку № 1409 мають місце арифметичні помилки експерта при відображені розмірів земельної ділянки ОСОБА_2, не в повній мірі відображені невідповідність фактичних меж замельної ділянки ОСОБА_2 межав вказаним в Державному акті на право власності на земельну ділянку, все це в сукупності дає підстави для сумніву в точності розрахунків та висновків експерта, щодо не відповідності фактичних меж земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 площі та межам зазначеним у Державному акті на право власності на земельну ділянку та наявних порушень землекористування ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів порушення з боку ОСОБА_1 прав землекористувача ОСОБА_2, не надано доказів недійсності державного акту на земельну ділянку на імя ОСОБА_1, тому її позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_2, суд вважає їх необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції, що діяла на час отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2В.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 ЗУ України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо

володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2003 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,055 га, розташовану за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська 20-б, серія ХС №051136, яка до цього належала ОСОБА_8 (Т.1 а.с.65,66, 246).

Даний державний акт був виданий без зміни її площі та конфігурації, як вона належала попередньому власнику ОСОБА_8, що підтверджується копією Державного акту на право власності на ту ж саму земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_8 на підставі рішення Новофедорівської сільської Ради народних депутатів від 10.09.2001 року №243 та планом зовнішніх меж даної земельної ділянки (Т.1 а.с.246, Т.2 а.с.15-18).

Пунктом.1.19 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі передбачено, що технічна документації із складання державних актів на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю на право постійного користування землею розробляється у двох примірниках. Перший зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий у виконавця робіт.

Відповідно до листа від 15.08.2014 року вих..№01-10/2133 Відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2В, загальною площею 0,055 га до Відділу Держземагенства на зберігання не передавалась (Т.1о.с.186).

Суд вважає, що факт відсутності у відділі Держземагенства в Голопристанському районі Херсонської області технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 сам по собі не вказує на відсутність такої технічної документації взагалі, оскільки власник земельної ділянки не відповідає за передачу технічної документації саме до Держземагенства та її зберігання. Крім того, ОСОБА_2, отримано державний акт з врахуванням проекту відведення земельної ділянки попередньою власнику.

Щодо підстави для визнання недійсним державного акту на право власності на імя ОСОБА_2 через неправильне написання її прізвища, а саме «Плісці» замість «Пліскі», суд вважає, що дана орфографічна помилка була допущена при відміні прізвища, а саме при вживанні прізвища «Пліска» у відповідному відміннику, що не тягне за собою недійсність державного акту.

Таким чином, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів незаконності видачі державного акту на земельну ділянку на імя ОСОБА_2, тому його позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Щодо заяви представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 недійсним, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації цих прав, тобто з 20.08.2012 року, саме з цього часу починається перебіг трирічного строку, в межах якого ОСОБА_1 може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. З позовом про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся 01.09.2014 року, тобто без пропуску трирічного строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, тому заява представника відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.96, 103, 125, 126, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 251-261 ЦК України, ст.ст.10,60,88,,212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_2 за власний рахунок прибрати бетонну огорожу з частини земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0140, розташованої за адресою Херсонська область Голопристанський район с.Залізний Порт вул..Морська, 25,16, що належить ОСОБА_1 та привести земельну ділянку у належний стан, який існував до встановлення бетонної огорожі.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та його скасування відмовити.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в десятиденний строк до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Голопристанський районний суд.

Суддя І. В. Третьякова