Справа №464/8232/15-ц
пр № 2-з/464/111/15
У Х В А Л А

27.10.2015 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 50 000 грн. заборгованості за договором позики від 26.07.2013 р., 3 160 грн. 27 коп. 3 % річних від простроченої суми та 37 316 грн. 20 коп. інфляційних.

Одночасно позивач подала заяву, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у розмірі 100 % статутного капіталу Приватного підприємства «Лукр»; частку в розмірі 100 % статутного капіталу ТзОВ «Галаз Авто», частку в розмірі 100 % статутного катіпалу ТзОВ «Тур-Лев», частку в розмірі 100 % статуного капіталу ТзОВ»Торгово-виробнича фірма «Каскад Авто»; заборонити виїзд відповідача з території України до завершення розгляду справи.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення виконання відповідного рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно розяснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, зазначені позивачем у заяві підстави для обрання даного виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на наведені обставини, вважаю, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Бойко О.М.