Справа № 2/489/2444/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказував на те, що 1 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1Є укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 16594 грн. 87 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму на користь банку.

В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити

Відповідач в судовому засіданні 9 листопада 2015 року проти позову заперечував. Подав до суду письмові заперечення проти позову та письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 1 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1Є укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданого позивачем до суду розрахунку за період з 1 грудня 2005 року по 30 червня 2015 року відповідачу нараховано заборгованість по кредитному договору всього у розмірі 16594 грн. 87 коп., яка складається з 2224 грн. 41 коп. заборгованість по кредиту, 13104 грн. 04 коп. - заборгованість по відсоткам, а також штрафи: 500 грн. штраф фіксована частина, 766 грн. 42 коп. штраф процентна складова.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року в позові Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором від 1 грудня 2005 року за період з 1 грудня 2005 року по 31 березня 2014 року в сумі 14464 грн. 78 коп. відмовлено.

Ухвалою суду від 2 грудня 2015 року провадження у справі закрито в частині вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом за період з 1 грудня 2005 року по 31 березня 2014 року.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, та у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-167 цс 14, які відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обовязковими для всіх судів України.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 29 серпня 2006 року, дія картки закінчилась у листопаді 2007 року, а з позовом до суду банк звернувся в липні 2015 року.

За таких, обставин, враховуючи, що позивачем пропущено встановлений п.5.12 Правил користування платіжною картою пятирічний строк позовної давності, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. .

Суддя Н.А. Спінчевська