Справа № 202/8064/15-ц
Провадження № 2/0202/4855/2015
19 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬКОН-ТРАНС» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності, -
В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, у якій позивач просить:
- розірвати Договір піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, який укладений між ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» та ОСОБА_1 щодо виробничого приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м.;
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що у ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» перебуває у користуванні виробниче приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м., яке взято позивачем в оренду у ОСОБА_1 за Договором піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року з ціллю передання його у наступну суборенду юридичним особам та фізичним особам-підприємцям. Представник ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» 05 жовтня 2015 року дізнався, що відповідач уклала з ОСОБА_2 аналогічний до Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, Договір піднайму № 05/10/15 від 05 жовтня 2015 року, у звязку з чим вважає, що даними діями відповідача порушено майнові права та інтереси позивача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, позивачем зазначено, що у ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» перебуває у користуванні виробниче приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м.
Дане приміщення взято позивачем в оренду у ОСОБА_1 за Договором піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року з ціллю передання його у наступну суборенду юридичним особам та фізичним особам-підприємцям.
Представник ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» 05 жовтня 2015 року дізнався, що відповідач уклала з ОСОБА_2 аналогічний до Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, Договір піднайму № 05/10/15 від 05 жовтня 2015 року, у звязку з чим позивач вважає, що даними діями відповідача порушено його майнові права та інтереси.
Відповідно до змісту абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що позивач не надав суду жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог про розірвання Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, який укладений між ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» та ОСОБА_1 щодо виробничого приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Літ. А-1 будівля операторської, має наступний опис:
1 - приміщення, площею 89,1 кв.м.;
2 - приміщення, площею 5,5 кв.м;
3 - приміщення, площею 2,2 кв.м.;
4 - приміщення, площею 3,4 кв.м.;
5 - санвузол, площею 2,8 кв.м.;
6 - санвузол, площею 3,0 кв.м.;
7 - приміщення, площею 2,6 кв.м.
Відповідно до змісту висновків Технічного висновку про стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу по вул. Криворізьке шосе, 16г у Ленінському районі м. Дніпропетровська, який складений ТОВ «РОБУС УКРАЇНА» (ліцензія АЕ № 279729, дійсна до 11.10.2016, експерт ОСОБА_3, кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 000407), на підставі візуально-інструментального обстеження і результатів аналізу стану нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу, у склад якого входить будівля операторної літ. А-1 і навіс літ. Б, розташованого за адресою: вул. Криворізьке шосе, 16г, встановлено, що несучі, огороджуючі конструкції і вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані. Згідно нормативної класифікації по несучім властивостям та експлуатаційним характеристикам конструкції і вироби відносяться до категорії К-1 та К-2. Літ. А-1 і літ. Б ІІ ступені міцності. Усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що обстежується, функціонують нормально. У звязку з нормальним та задовільним станом конструкцій можлива експлуатація нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу літ. А-1 та літ.Б за функціональним призначенням.
Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Частиною 1 статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 3 статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Судом встановлено, що ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» зверталось із заявою щодо надання йому у користування земельної ділянки загальною площею 0,1875 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, буд. 16г.
Відповідно до ч. 2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у рохмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З огляду на те, що судом визнано право власності за позивачем на обєкт нерухомості загальною вартістю 1 000 000,00 грн. та ним було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до дати винесення рішення суду по справі, то суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 а користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 15 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 58-62, 88, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬКОН-ТРАНС» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності задовольнити частково.
Технічна характеристика об'єкта нерухомості літ. А-1:
1 - приміщення, площею 89,1 кв.м.;
2 - приміщення, площею 5,5 кв.м;
3 - приміщення, площею 2,2 кв.м.;
4 - приміщення, площею 3,4 кв.м.;
5 - санвузол, площею 2,8 кв.м.;
6 - санвузол, площею 3,0 кв.м.;
7 - приміщення, площею 2,6 кв.м.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 15 000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.П. Мороз