У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та його розподіл, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, витребування майна із чужого незаконного володіння.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що 07 вересня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період якого вони набули у власність рухоме та нерухоме майно.

01 березня 2011 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області шлюб розірвано, однак дійти згоди щодо порядку поділу спільного майна сторони не можуть, просила задовольнити позов.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом та просив суд встановити факт їх спільного проживання однією сім'єю після розірвання шлюбу з весни 2011 р. по листопад 2013 року та поділити спільне сумісне майно подружжя.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, зустрічний позову ОСОБА_5 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання сторін однією сім'єю з весни 2011 р. по листопад 2013 р. Визнано об'єктом права спільної сумісної власності автомобіль ''Фольксваген- Кадді '' 2006 року випуску.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24 березня 2015 року рішенням апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання спільним майном подружжя автомобіля автомобіль КІА, 2008 року випуску скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та визнано цей автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності за кожним по Ѕ частині автомобіля.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та рішення апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду, та рішення суду апеляційної інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду, та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук