Справа № 459/1861/15 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/6538/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ніткевича А.В. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Червоноградська міська рада Львівської області, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що згідний із залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду, однак він не згідний з ухвалою в частині про відмову в задоволенні його вимоги про стягнення з ОСОБА_3 в його користь на підставі ч.3 ст. 89 ЦПК України витрат пов"язаних з розглядом справи. Просить оскаржувану ухвалу змінити, шляхом скасування оскаржуваної ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 17.08.2015 року в частині відмови у задоволенні його вимоги про стягнення з ОСОБА_3 в його користь 1500 грн. витрат пов"язаних з розглядом справи та постановити в цій частині нову ухвалу про задоволення його вимоги. В решті ухвалу просить залишити без змін.

ОСОБА_3 з ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року не погоджується, оскільки вважає її необгрунтованою і такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесульного права. Також вважає, що ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в порядку окремого провадження.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та розписки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

За змістом ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_4 має місце спір про право на прибудову, а тому спір має вирішуватись в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

ОСОБА_3 звертаючись до суду із заявою про встановлення факту створення нею нерухомого майна прибудови, розміром 7,59 х 6,50 м. розташованої за адресою м. Червоноград, вул. Кн. Ольги, 72, зазначила, що від встановлення даного факту напряму залежить можливість узаконення прибудови шляхом розгляду питання про виділення їй земельної ділянки за вказаною адресою.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях поданих до суду першої інстанції стверджує, що згадана прибудова, про встановлення факту створення якої просить ОСОБА_3, здійснена до будинку який належить йому на праві власності, і може вплине на його право.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд відповідно до вимог ч.6 ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Таким чином, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3, вірно встановив, що між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_4 існує спір про право на прибудову, факт одноосібного створення якої просить встановити заявник.

Що ж до вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 в його користь понесені ним витрати пов"язані з розглядом справи з підстави залишення позову без розгляду, судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні такої вимоги, оскільки ч.3 ст. 89 ЦК України чітко встановлено, що у випадку закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійсненим ним витрат, пов"язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача, в зв"язку з чим дана норма не стосується наслідків розгляду заяв у порядку окремого провадження, де відсутні особи в статусі відповідачів.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що постановлена в даній справі ухвала є законною і обґрунтованою. Доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали з направлення справи для продовження розгляду справи в порядку окремого провадження, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.2 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: А.В. Ніткевич

ОСОБА_2