Справа № 645/3281/13-ц
Провадження № 4-с/645/32/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,

розглянушви у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на дії державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати постанови Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 05.06.2015 року неправомірними, зобовязати Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ відкрити виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 645/3281/13-ц.

В обґрунтування скарги зазначали, що 17.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова прийнято рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» 12635,45 грн., та судовий збір 229,40 грн.. Але постановами державного виконавця від 05.06.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційного номера боржника. Вважали дії державного виконавця не обґрунтованими, та такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Виконавчий лист, виданий судом, містить основні реквізити, підписаний суддею та скріплений печаткою, а тому підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні. Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження були направлені 02.09.2015 року, а отримані представником стягувача 07.09.2015 року.

На підставі викладеного, до суду було подано відповідну скаргу.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вимоги, викладені в скарзі, підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції неодноразово викликався, але в судове засідання так і не зявився, до його початку письмових пояснень чи заперечень проти скарги не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись із заявою представника заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.03.2014 року задоволені позовні вимоги ПАТ «СК «ПЗУ Україна», стягнуто з ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 12635,45 грн., судові витрати 229,40 грн.

Заочне рішення набрало законної сили та були видані виконавчі листи.

Постановами державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 05.06.2015 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваних постанов державного виконавця вбачається, що виконавчі листи не відповідають вимогам пункту п.1 та п.3 ч.1 3 статті 18 Закону України « Про виконавче провадження», а саме: не зазначена дата видачі виконавчого листа, а також ідентифікаційний номер боржника. Та відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження, оскільки не тільки відсутній ІПН, але і не зазначено дату видачі виконавчого документа.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі крім іншого зазначається індивідуальний ідентифікаційний боржника (для або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону (п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно постанови Верховного Суду України від 21.05.2014 року, у якій викладено правову позицію з аналогічних правовідносин (справа № 6-45цс14), яка є обов'язковою для застосування судами, Верховний Суд України зазначив таке.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України«Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Суд має перевірити чи мав можливість стягувач отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також наявність такої можливості у державного виконавця.

Відомості про те, що стягувач мав можливість витребувати ідентифікаційний код боржника в матеріалах справи відсутні. Законом він таким правом не наділений.

Разом з тим, виконавчі листи, що видані Фрунзенським райсудом м. Харкова на виконання рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальної шкоди не відповідають вимогам п.1 ст. 18 зазначеного Закону, так як відсутні дата видачі виконавчого документу, що є підставою відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» для відмови у відкритті виконавчого провадження, так як державний виконавець повинен перевірити, пропустив чи ні стягувач строк для звернення до виконавчого служби по примусовому виконанню рішення суду.

У звязку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383 -384 , 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на дії державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -