Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/8247/15 Головуючий у 1-й інстанції Піх Ю.Р.
Провадження № 22-ц/778/6056/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Комунарський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Комунарський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, про звернення стягнення.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.07.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2022 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачами 13.07.2007 було укладено договір іпотеки, за умовами якого Банку було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,59 кв.м., житловою площею 27,31 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Майно належить відповідачам на праві власності.

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконувала належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 14742,90 доларів США.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2007 року, в розмірі 14742,90 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2013 року складає 117795,70 грн., звернути стягнення на квартиру загальною площею 48,59 кв.м, житловою площею 27,31 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2014 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2007 року, в розмірі 14742,90 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2013 року складає 117795,70 грн., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 48,59 кв.м, житловою площею 27,31 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1292,66 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що 13.07.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2022 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачами 13.07.2007 було укладено договір іпотеки, за умовами якого Банку було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 48,59 кв.м., житловою площею 27,31 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Майно належить відповідачам на праві власності.

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконувала належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 14742,90 доларів США.

Правильність нарахування відсотків та штрафних санкцій відповідають пунктам Кредитного договору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 1050, 1054,530,527, 525, 526, ЦК України, умов кредитного договору, укладеного сторонами та прийшов до правильного висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно зі ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (повернення кредиту та сплати відсотків за користування цим кредитом), Банк на підставі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує це кредитне зобов'язання.

Посилання апеляційної скарги на відсутність у Банку ліценції і на те, що відповідачка не отримувала грошові кошти спростовується кредитним договором та іншими матеріалами справи.

Посилання скарги на недоведеність розрахунку також являється безпідставним оскільки сума заборгованості доведена наданим розрахунком Банком, який обґрунтовано прийнято судом до уваги.

Доводи скарги на порушення порядку встановленого для звернення на предмет іпотеки являється необґрунтованим оскільки суд при вирішенні цього питання правильно виходив з положень статті 39 Закону України «Про іпотеку» та Постанови ПВССУ від 30.03.2012 року.

Отже ці та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: