Справа № 466/8335/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" травня 2015 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ДУДИНСЬКА З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача, який в процесі розгляду справу було уточнено, про визнання права власності на 13/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті від 24.12.2013р. під літерою А-1, а саме коридор 1-1 площею 9,9кв.м, коридор 1-2 площею 7,8кв.м, кухню 1-3 площею 12,9кв.м, вбиральню 1-4 площею 4,2кв.м, комірку 1-5 площею 3,7кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,9кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 17,2кв.м., загальною площею 68,6кв.м, підвал ІІІ площею 8,10кв.м., сарай під літерою «В».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати. Батькові належала 1/2 частина будинку АДРЕСА_1. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було виявлено розбіжності розміру часток житлового будинку, що належав померлому батькові, вказаних у довідці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 1/566 від 04.02.2014р. - 13/50 ідеальних часток, та у довідці Львівського міжміського БТІ № 587 від 25.02.1954р. - 1/2 ідеальна частка. При цьому виявилось, що право власності на 13/50 не є зареєстрованим та оформлення якої станом на 29.12.2012 р. у матеріалах БТІ - відсутнє.

З витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 11105801 від 03.07.2006р. вбачається, що іншими співвласниками даного будинковолодіння є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким належить по 37/100 ідеальних частин. У частині опису об'єкта у витязі також зазначено, що 13/50 частин будинку не зареєстровано.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, зазначені в позові. В подальшому в судове засідання вони не з'явилися, скерували в суд заяву, в якій просили слухати справу без їх участі.

Представник відповідача Партика Н.С. в судовому засіданні проти позову заперечила, росила відмовити в задоволенні позову.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Як вбачається з витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 36282952 від 09.01.2014р., виданого ІІІ Львівською ДНК, спадкодавцем є ОСОБА_4 (батько позивача).

Згідно відповіді ІІІ Львівської держнотконтори, наданої ОСОБА_1.12.14.2014р., видати їй свідоцтво про право на спадщину по смерті ОСОБА_4 є неможливим внаслідок наявної розбіжності часток житлового будинку, який належав померлому, а саме 13/50 згідно довідки № 1/566 від 04 лютого 2014 року, виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» і з правовстановлюючими документами на нього : 1/2 частка згідно довідки № 587 від 25.02.1954 р., виданої Львівським міжміським БТІ. При цьому право власності на 13/50 не є зареєстрованим та оформлення якої станом на 29.12.2012 р. у матеріалах БТІ - відсутнє.

Як вбачається з витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 11105801 від 03.07.2006 р., іншими співвласниками даного будинковолодіння є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким належить по 37/100 ідеальних частин. У частині опису об'єкта у витязі також зазначено, що 13/50 частин будинку не зареєстровано.

Згідно висновку № 4/33587 про визначення ідеальних долей між співвласниками, складеного 30.07.2004р. ЛОДКБТІ та ЕО, затвердженого розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №913 від 06.09.2004р., відбулося визначення індивідуальних долей між померлим ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_8, проведене за вартістю будинковолодіння АДРЕСА_1, з якого вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_4 належить: підвал площею 8,1кв.м, коридор площею 7,8кв.м, кухня площею 12,8кв.м, вбиральня площею 4,2кв.м, комірка площею 3,7кв.м, житлові кімнати площами 12,9кв.м та 17,2кв.м і коридор площею 9,9кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1261 ЦК України визначено першу чергу спадкоємців за законом - право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка є спадкоємцем першої черги, має право на спадкування, яке не може реалізувати через розбіжності розміру часток спадкодавця. Спору щодо переліку приміщень житлового будинку АДРЕСА_1, які входять до спадкового майна та вказані у висновку ЛОДКБТІ та ЕО № 4/33587 від 30.07.2004р. про визначення ідеальних долей між співвласниками, немає.

З копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 24.12.2013р. під літерою А-1 позначені такі приміщення: коридор 1-1 площею 9,9кв.м, коридор 1-2 площею 7,8кв.м, кухню 1-3 площею 12,9кв.м, вбиральню 1-4 площею 4,2кв.м, комірку 1-5 площею 3,7кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,9кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 17,2кв.м., загальною площею 68,6кв.м, підвал ІІІ площею 8,10кв.м.

Сарай «В», на який позивачка також просить визнати право власності відсутній в переліку приміщень у вищевказаному Технічному паспорті. З матеріалів інвентаризаційної справи по даному будинку, а саме акту біжучих змін 2013р., вбачається, що сарай «В» був демонтований. Відтак, право власності на нього не може бути визнано в судовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на 13/50 будинку на АДРЕСА_1, включаючи вищезазначені приміщення, за винятком сараю «В», який згідно документації фактично відсутній.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на 13/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, позначеного в технічному паспорті від 24.12.2013р. під літерою А-1, а саме коридор 1-1 площею 9,9кв.м, коридор 1-2 площею 7,8кв.м, кухню 1-3 площею 12,9кв.м, вбиральню 1-4 площею 4,2кв.м, комірку 1-5 площею 3,7кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 12,9кв.м, житлову кімнату 1-7 площею 17,2кв.м., загальною площею 68,6кв.м, підвал ІІІ площею 8,10кв.м.

У задоволенні вимог про визнання права власності на сарай «В» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська