Справа № 346/3242/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Лебедюк Л.Л.

відповідачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Коломиї цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про виділ ідеальної частки з тієї ж земельної ділянки, яка є об'єктом права спільної сумісної власності, та визнання права власності на вказану частку -

в с т а н о в и в:

в обгрунтування своїх вимог за первісним позовом позивачка ОСОБА_1 зазначає, що квартира АДРЕСА_1, що становить 48/100 частин будинку, та частина земельної ділянки для обслуговування вказаної частини будинку належали її сестрі ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Державного акту на право власності на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно. Перша черга спадкоємців за законом відсутня. Позивачка є спадкоємцем другої черги за законом. Крім того, померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Остання звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкову земельну ділянку не зазначені частки кожного із трьох співвласників вказаної земельної ділянки. Спадкоємцем другої черги за законом є також інша сестра померлої - відповідачка ОСОБА_5, однак, вона позбавлена права на спадкування вказаним заповітом.

Відповідачам за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2, що становить 52/100 частини вказаного будинку. Площа спірної земельної ділянки становить 0,0413 га, а площі її частин відповідно до часток позивачки як спадкоємиці померлої ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в будинку складає відповідно 0,019824 га та 0,021476 га.

Тому позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме 48/100 частин вказаної земельної ділянки, площа якої складає 0,019824 га.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.06.2015 року первісний позов ОСОБА_1

Л.П. в частині позовних вимог про поділ земельної ділянки в натурі залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку з подачею позивачкою такої заяви.

15.07.2014 року відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про виділ та визнання права власності на 52/100 частин спірної земельної ділянки, площа якої складає 0,021476 га.

Ухвалою Коломийського міськрайоного суду від 29.07.2014 року вимоги за первісним за зустрічним позовами об'єднано в одне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лебедюк Л.Л. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, та просять ці вимоги задовольнити. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 визнала.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги за цим позовом визнали, а зустрічний позов підтримали.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами визнає, а справу просить розглядати без її участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, актовий запис № 437 (а.с.10).

Даними заповіту, посвідченого 03.12.1997 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №Д-1073, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 заповіла все своє майно своїй сестрі ОСОБА_1 (а.с.9).

Рішенням народного суду м.Коломия Івано-Франківської області від 10.09.1982 року та даними технічного паспорта на житловий будинок (будинковолодіння), виданого Коломийським МБТІ 21.01.1984 року, проведено розподіл житлового будинку в. АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким виділено відповідно 52/100 та 48/100 частин будинку (а.с.17-21, 48, 49).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 04.04.1984 року нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Маркеловою І.М., та зареєстрованим в реєстрі за № Д-148, ОСОБА_9 продав ОСОБА_6 (спадкодавцю) 48/100 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд. Право власності на вказану частину будинку зареєстровано за ОСОБА_6 07.04.1984 року в Коломийському МБТІ в реєстрову книгу за №1267 (а.с.45, 46).

Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 17.01.2007 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради на підставі рішення №387 від 28.11.2006 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13550709 від 13.02.2007 року, виданим Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_6 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.11, 12).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09.01.2007 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради на підставі рішення №387 від 28.11.2006 року, та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13461977 від

05.02.2007 року, виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації,

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить в рівних частинах

квартира АДРЕСА_2 (а.с.61, 62).

Державним актом серії НОМЕР_4 на право власності на спірну земельну ділянку площею 0, 0413 га, призначену для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, виданого 24.01.2008 року на підставі рішень Коломийської міської ради від 29.11.2006 року за №325 та від 01.08.2007 року за №681-19/2007, підтверджується право власності ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, її кадастровий номер - НОМЕР_5. В графі «Співвласники земельної ділянки» зазначені вказані особи, однак, їх частки не визначені (а.с.5).

Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держземагентства у Коломийському районі 15.05.2014 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про спірну земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі вищевказаного Державного акту (а.с.6-8).

Із відповіді державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 28.05.2014 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в Державному акті на право власності на спірну земельну ділянку не зазначені частки її співвласників. При цьому вказано, що посвідчення договору про визначення розміру часток неможливе у зв'язку зі смертю одного із співвласників - ОСОБА_6 (а.с.28).

Відповідно до висновку №104 судової земельно-технічної експертизи від 25.02.2015 року СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» рішенням народного суду м.Коломия від 10.09.1982 року проведено розподіл вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями між співвласниками. Згідно з даними технічного паспорту на вказаний будинок від 21.01.1984 року площі квартир відповідно до експлікації наступні: кв. №1- 25,40 кв.м., кв.№2 - 33,30 кв.м. В довідці ОКП «Коломийське МБТІ» від 24.07.2014 року вказані частки цих квартир згідно із вищенаведеним судовим рішенням: квартира №1 - 48/100 частин будинку (ОСОБА_1), квартира №2 - 52/100 частини будинку (ОСОБА_3, ОСОБА_4). Станом на день проведення дослідження експертом встановлено, що ОСОБА_3 виконана цегляна прибудова до кв.№2 зовнішніми розмірами в плані 6,48 м х 2,8 м, і розширення веранди власниками кв.№1 зовнішніми розмірами в плані 3,17 м х 1,46 м. В зв'язку з цим площі квартир збільшилися: площа кв.№1 - 31,8 кв.м., площа кв.№2 - 46,2 кв.м. Фактична загальна площа спірної земельної ділянки складає 0,0413 га, що відповідає площі, вказаній у Державному акті (124-141).

В даному висновку також зазначено про неможливість надати варіанти розподілу спірної земельної ділянки, з урахуванням необхідності дотримання санітарних і протипожежних вимог.

Згідно з правилами ч.4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно зі ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з наведеними обставинами позивачка за первісним позовом як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті своєї сестри не взмозі оформити свої права на вказану частку земельної ділянки, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - на належну їм частку цієї ділянки.

Тому позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України та, керуючись ст.ст.213-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

первісний позов задовольнити.

В порядку спадкування визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Бондарівка Стрижівського району Польща, жителькою АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на 48/100 (сорок вісім сотих) частин земельної ділянки площею 0,019824 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_5.

Зустрічний позов задовольнити.

Виділити та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с.Голосків Коломийського району Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем та жителем ІНФОРМАЦІЯ_6 в рівних частинах право власності на 52/100 (п'ятдесят дві сотих) частин земельної ділянки площею 0,021476 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_5.

Припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний тест рішення виготовлено 10 червня 2015 року.

Суддя Калинюк О. П.