Провадження №2/761/894/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про повернення банківського вкладу за правочином та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 07 жовтня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (далі - Відповідач) про повернення банківського вкладу за правочином та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2014 року між ним та Відповідачем (на той час ПАТ «Банк Перший», було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Класичний» з щомісячною виплатою відсотків) № ДФ-062795 (далі - Договір), у відповідності з яким він розмістив у Відповідача депозит в сумі 89 822, 28 грн., на депозитний рахунок НОМЕР_1 строком із 20 червня 2014 року по 19 вересня 2014 року. Зауважує, що після спливу строку Договору, він неодноразово звертався до Відповідача з проханням повернення вкладу та нарахованих відсотків, проте, кошти Відповідач не повернув. Зауважує, що на день звернення до суду із цим позовом, Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, суму вкладу з нарахованими процентами не повернув, у зв'язку з чим, у Відповідача виникла заборгованість перед ним у такому розмірі: 89 822 грн. 28 коп. - сума вкладу, 5 084 грн. 80 коп. нарахованих відсотків за фактичну кількість днів користування вкладом; 1 422 грн. 57 коп. нараховані відсотки за користування вкладом понад строк; 170 грн. 71 коп. - 3% річних та інфляційна складова у розмірі 1 095 грн. Крім того, зауважив, що неправомірною поведінкою Відповідача щодо виконання останнім зобов'язань за Договором, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він був позбавлений можливості користуватися вкладом, у зв'язку з чим моральну шкоду він визначив у розмірі 35 000 грн. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь зазначені кошти на загальну суму 133 095 грн. 36 коп. та присудити на його користь судові витрати, пов'язані із розглядом справи, зокрема, за надання правової допомоги у розмірі 1 000 грн.

В ході судового розгляду справи, Позивач двічі уточнював позовні вимоги. В остаточній редакції, згідно клопотання від 21 січня 2015 року, поданого на адресу суду, просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь кошти на загальну суму 152 396 грн. 95 коп., збільшивши розмір попередніх позовних вимог в частині щодо суми процентів, нарахованих на невиплачені відсотки до 589 грн. 95 коп.; розмір трьох відсотків річних до 1 360 грн. 16 коп. та розмір інфляційної складової до 8 648 грн. 71 коп. В іншій частині, позовні вимоги залишив незмінними.

Позивач у судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник Відповідача у судове засідання також не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і пояснень на позов, до суду не подавав.

Відповідно до частин 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Крім того, за змістом частин 1, 2, 6 статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Судом встановлено, що 20 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший», в особі відділення № 1 цього банку, з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, було укладено Договір № ДФ-062795 банківського вкладу (депозиту) (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок кошти у розмірі 89 822 грн. 28 коп., строком до 19 вересня 2014 року, зі щоденним нарахуванням 25% річних на суму вкладу, виходячи з фактичної кількості днів перебування вкладу на рахунку (а.с. 4).

Факт внесення Позивачем вкладу у розмірі 89 822 грн. 28 коп. на вкладний рахунок НОМЕР_1, згідно умов Договору, підтверджується платіжним дорученням № 82501 від 20 червня 2014 року (а.с. 5, зворот).

Відповідно до підпункт 3.1.1., пункту 4.1. Договору, банк зобов'язаний з урахуванням положень цього Договору після закінчення строку вкладу (або на першу вимогу вкладника) повернути вклад (або його частину, згідно пункту 2.7. цього Договору) вкладнику в повному розмірі в порядку, визначеному цим Договором та законодавством України, та виплатити проценти;

сторони за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно з законодавством України та умов цього Договору.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Відповідач не виконав свого зобов`язання перед Позивачем: по закінченню строку дії Договору грошові кошти, належні Позивачеві, не повернув. Вказана обставина підтверджується випискою по особових рахунках, сформованою станом на 19 вересня 2014 року (а.с. 5).

Таким чином, за підрахунками Позивача, перевірених судом, на час розгляду справи, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 116 396 грн. 95 коп., з яких 106 388 грн. 08 коп. - сума вкладу із нарахованими відсотками відповідно до умов Договору; 1 360 грн. 16 коп. - 3% річних, 8 848 грн. 71 коп. - інфляційна складова; які підлягають стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь 35 000 грн. моральної шкоди.

Позов в цій частині задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом частини першої, пункту другого частини другої та частини п`ятої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи фактичні обставини справи, зібрані у справі докази, вивчивши умови Договору, суд прийшов до висновку, що у Позивача відсутні правові підстави для стягнення із Відповідача моральної шкоди, оскільки умовами Договору, укладеного між сторонами, відшкодування моральної шкоди не передбачено, а діючим законодавством, у тому числі Законом України «Про захист прав споживачів», для такого роду правовідносин, що склалися між Позивачем та Відповідачем відшкодування моральної шкоди також не встановлено.

За таких обставин, позов у частині щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, Позивач просить суд стягнути із Відповідача на його користь 1 000 грн. за надання правової допомоги.

Зазначені кошти не підлягають присудженню на користь Позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Оскільки така заява на адресу суду від Позивача не надходила, крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про сплату вказаних коштів, у зв'язку з чим підстави вважати, що йому надавалася правова допомога у порядку, визначеному законом, відсутні.

З огляду на викладене, кошти у розмірі 1 000 грн. присудженню на користь Позивача не підлягають.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 163 грн. 96 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 23, 525, 526, 625, 633, 1058, 1060, Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 56, 57, 60, 85, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про повернення банківського вкладу за правочином та відшкодування моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у розмірі 116 396 (сто шістнадцять тисяч триста дев'яносто шість) гривень 95 коп.

У задоволенні позову в частині щодо відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 163 (одна тисяча сто шістнадцять) гривень 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :