Справа №339/201/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивачки-адвоката Лугового Р.Ю.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 01.09.2009 року між нею та ОСОБА_3, в якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюбні відносини фактично між ними припинено, вони проживають окремо на протязі трьох років, збереження сім"ї за таких умов є не можливим. Відповідач, перебуваючи на сезонних заробітках, всі зароблені гроші витрачав на себе, матеріально сім"ю не утримуває.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві та додатково суду пояснила, що відповідач мав до неї безпідставні претензії, погано ставився, ображав та принижував. Через таку поведінку вона втратила почуття любові до нього, постійно жити в страху та нервовому напруженні вона не бажає, тому вважає, що примирення є неможливим.

Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, вказазавши, що дівйсно вони проживають окремо і позивачка не дає можливості бачитися з сином.

Суд, вислухавши сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 01.09.2009 року у Міжрічанській сільській раді згідно актового запису № 12, зареєстровано укладення шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с. 6), у якому народився син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, та пояснення в судових засіданнях як підставу своїх вимог позивачка вказувала на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, всі стосунки між ними припинено, збереження нормальних сімейних відносин виявилося неможливим, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Суд визнав, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони проживають окремо, між ними немає взаєморозуміння та поваги, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я.

Позивачка наполягала на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, стали чужими один одному, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

При таких обставинах, враховуючи , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливими, шлюб існує формально, позивачка категорично відмовляється перебувати в подальшому в шлюбі з відповідачем, отже подальше її перебуванні у цьому шлюбі суперечило б її суттєвим інтересам, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їхньої малолітньої дитини, приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 вересня 2009 року у Міжрічанській сільській раді Івано-Франківської області, актовий запис №12, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_1.

Малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1:

- судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60коп.

- судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 250 (двісті п'ятдесят) грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.