У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Парінової І.К.,Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпак» про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нерухоме майно загальною площею 1 504,9 кв. м, яке розташоване за адресою: вул. Шахтарів Донбасу, 1, м. Донецьк, шляхом надання банку права здійснити продаж цього майна з публічних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 серпня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпак» (далі - ТОВ «Інтерпак») укладено три кредитні договори: № № 0, 0, 0. На підставі кредитного договору № 0 ТОВ «Інтерпак» надано кредит в сумі 100 тис. доларів США, терміном до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою - 14 % річних. На підставі кредитного договору № 0 ТОВ «Інтерпак» надано кредит в сумі 25 тис. євро, терміном до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою - 12 % річних. На підставі кредитного договору № 0 ТОВ «Інтерпак» надано кредит у сумі 285 000 швейцарських франків, терміном до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою - 8,99 % річних.

На забезпечення виконання боржником зобов'язань за вказаними кредитними договорами того ж дня між позивачем та ТОВ «Інтерпак» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г. за реєстровим № 6945, згідно з яким боржник передав в іпотеку кредитору нерухоме майно загальною площею 1 504,9 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Проте взятих за вказаними кредитними договорами зобов'язань боржник не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості.

У судовому засіданні у справі про банкрутство ТОВ «Інтерпак» позивачу стало відомо про те, що за обліком електронної бази даних комунального підприємства «БТІ м. Донецька» (далі - КП «БТІ м. Донецька») право власності на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1, яке є предметом іпотеки, зареєстроване за ОСОБА_6 Оскільки особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, тому позивач звернувся до суду із цим позовом саме до ОСОБА_6

Не погоджуючись із позовом ПАТ «УкрСиббанк», у березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого 30 серпня 2006 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 6945. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірний договір іпотеки суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки його підписано особою, яка не мала на це достатніх підстав, тому що на момент укладання договору ТОВ «Інтерпак» не було власником нерухомого майна - предмета іпотеки. Майно, яке було передано в іпотеку, належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 24 серпня 2001 року, рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 червня 2006 року, яке набрало законної сили 11 липня 2006 року, та рішення господарського суду Донецької області від 21 квітня 2008 року. За таких обставин на момент укладання договору іпотеки у ТОВ «Інтерпак» були відсутні будь-які підстави для передачі чужого майна в іпотеку у рахунок забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 20 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2014 року, в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено, позов ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 20 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з чим погодився і апеляційний суд, виходив із того, що предмет іпотеки знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції та в силу ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на нього не може бути звернуто стягнення.

Судами встановлено, що 30 серпня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Інтерпак» були укладені наступні договори: кредитний договір від 30 серпня 2006 року № 0, кредитний договір від 30 серпня 2006 року № 0, кредитний договір від 30 серпня 2006 року № 0.

На підставі кредитного договору № 0 ТОВ «Інтерпак» був наданий кредит в сумі 100 000 доларів США на термін до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою 14 % річних. На підставі кредитного № 0 ТОВ «Інтерпак» був наданий кредит в сумі 25000 євро на термін до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою 12 % річних. На підставі кредитного № 0 ТОВ «Інтерпак» був наданий кредит в сумі 285 000 швейцарських франків на термін до 30 серпня 2017 року з процентною ставкою 8,99 % річних.

У зв'язку з невиконанням умов вищевказаних кредитних договорів у ТОВ «Інтерпак» перед банком виникла прострочена заборгованість у зв'язку з чим термін повернення кредитів був визнаний таким, що настав 05 липня 2008 року.

На забезпечення виконання зобов'язань кредитними договорами від 30 серпня 2006 року № 0, № 0 та № 0 між позивачем та ТОВ «Інтерпак» було укладено договір іпотеки нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г. за реєстровим № 6945.

Відповідно до договору іпотеки боржником було передано кредитору нерухоме майно загальною площею 1 504,9 кв. м, а саме: шлакоблочна будівля АЗС літ. А-1, загальною площею 4,9 кв. м, шлакоблочна диспетчерська літ. Б-1, загальною площею 175,2 кв. м, шлакоблочний бокс для ремонту машин літ. В-2, загальною площею 593,5 кв. м, шлакоблочний гараж літ. Г-1, загальною площею 47,8 кв. м, шлакоблочні котельня літ. Д-1, загальною площею 52,5 кв. м, цегляний КПП літ. Е-1, загальною площею 26,8 кв. м, цегляний гараж літ. Ж-2, загальною площею 376,2 кв. м; шлакоблочний склад літ. И-1, загальною площею 31,5 кв. м, цегляний автопавільйон літ. К-1, загальною площею 96,5 кв. м, цегляна убиральня

літ.-З, цегляний сарай літ.-Л: огородження № 1-4, замощення 1, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Господарського суду Донецької області 07 червня 2011 ТОВ «Інтерпак» визнано банкрутом.

Відповідно до пп. 2.1.1 договору іпотеки іпотекодержатель у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), ст. ст. 41, 43−47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку" протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам − підприємцям) або юридичним особам − суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінету Міністрів України надано доручення у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року

№ 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, який наведено у додатку до розпорядження, до яких, зокрема, входить і місто Донецьк.

Проте розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було зупинено дію зазначеного розпорядження.

Таким чином, на теперішній час Кабінетом Міністрів України не затверджено переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, у зв'язку з чим, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що майно знаходиться на території проведення антитерористичної операції та застосували до спірних правовідносин норму Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Крім того, зазначений Закон поширює свою дію лише на майно юридичних осіб − суб'єктів малого і середнього підприємництва, однак чи належить відповідач до вказаних груп суб'єктів − судами встановлено не було.

Таким чином, оскільки суди попередніх інстанцій обставини у справі в повному обсязі не встановили, не визначилися з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права що їх регулює, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Попович