ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-н/753/627/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3 948,41 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, що наявність спору про право встановлюється якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заявлено до стягнення 3 948,41 грн., в тому числі заборгованість яка утворилась станом на листопад 2008 року.

Статтею 257 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи, що заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника грошових коштів за період більший ніж встановлено ст. 257 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність спору про право, а тому вимога в цій частині не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Беручи до уваги те, що частина заявлених вимог у заяві про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 257 ЦК України, ст. 96, п. 2 ч. 3 та ч. 5 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.