Справа № 344/4451/14-ц
Провадження № 2/344/241/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бойчука О.В.

секретар Сушко І.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - департамент соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про солідарне стягнення завданих дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди в розмірі 11038,53 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Участь у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача взяли департамент соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_4, на стороні відповідача - ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні автомобіля позивача є відповідач, який повинен відшкодувати завдані ним збитки та витрати. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та надав суду копію постанови від 25 червня 2014 року судді Апеляційного суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_6 Просив у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання, відповідно до яких він в час, коли сталося ДТП у жовтні 2013 року, проїздив на велосипеді поблизу зіткнення автомобілів. Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 обігнав його і зупинився біля дорожнього знаку. Самого моменту зіткнення не бачив, оскільки цьому заважав інший транспортний засіб.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а також про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином не підлягає доказуванню обставина зіткнення 10 жовтня 2013 року транспортних засобів, якими керував позивач та відповідач ОСОБА_2, оскільки ними визнається.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови від 25 червня 2014 року судді Апеляційного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вказаної постанови суд вважає встановленою відсутність вини відповідача ОСОБА_2 у вчиненні 10 жовтня 2013 року дорожньо-транспортної пригоди, оскільки така вина не підтверджена належними доказами.

За таких обставин, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає встановленою відсутність порушення права позивача на відшкодування відповідачами шкоди, у зв'язку з чим таке право позивача не підлягає відновленню та захисту, а тому у задоволені позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 24, 55, 124 Конституції України ст.ст. 15, 16, 1167, 1188 ЦК України, керуючись нормами цивільного процесуального права, зокрема, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 179, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - департамент соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Бойчук