Справа № 591/2078/15-ц
Провадження № 2/591/1074/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третіх осіб (прийомних батьків) ОСОБА_3, ОСОБА_4

прокурора Рябуха В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2015 року Служби у справах дітей Сумської міської ради звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду дитину відібрано у ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, дитина перебуває у прийомній сім'ї. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, розвитку, утримання дитини, за час перебування дитини в прийомній сім'ї не цікавиться її життям, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не забезпечує матеріально, має заборгованість по сплаті аліментів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що служба у справах дітей вже повторно звертається до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_5 Вперше таке звернення було обумовлено тим, що новонароджена дитина перебувала в таких побутових умовах, що становили загрозу для її життя та здоров'я. Рішенням суду було відібрано дитину у відповідача без позбавлення її батьківських прав, таким чином відповідачу ОСОБА_2 було надано можливість переосмислити своє відношення до дитини, змінити образ життя і змінити ставлення до своїх батьківських обов'язків. Однак протягом двох років практично нічого не змінилось, відповідач продовжує вживати алкогольні напої спільно зі своїми батьками, побутові умови проживання не покращились, квартира продовжує перебувати в антисанітарному стані, відповідач не намагається повернути дитину в свою сім'ю і займатися її вихованням та розвитком, ОСОБА_2 влаштовує та ситуація, що дитина перебуває в прийомній сім'ї. Відповідач ОСОБА_2 зверталася до служби у справах дітей Сумської міської ради з питанням встановлення часів зустрічі з дитиною. Дозвіл на спілкування з дитиною їй було надано у формі періодичних побачень не рідше одного разу на місяць за попередньою домовленістю, обумовивши побачення з дитиною присутністю одного з прийомних батьків. Але жодного разу ОСОБА_2 не скористалась можливістю поспілкуватись з донькою. Зі слів прийомних батьків, жодного разу не телефонувала дитині. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, хоча за своїм психічним станом може здійснювати догляд за дитиною, однак не має бажання і наміру повернути дитину до себе. ОСОБА_2 з травня 2013 року надавався час для того, щоб змінити своє відношення до дитини, почати спілкування, повернути дитину, але позитивних змін у поведінці ОСОБА_2 так і не відбулося. За таких обставин, представник позивача вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав, так як це буде перш за все в інтересах малолітньої дитини, яку на даний час не можна залишати матері, так як ОСОБА_2 в зв'язку з образом свого життя не зможе забезпечити нормального психічного та фізичного розвитку дитини, не зможе забезпечити їй нормальні умови проживання. На даний час дитина виховується в сприятливих умовах в сім'ї прийомних батьків, які в подальшому мають бажання і намір усиновити цю дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що немає підстав позбавляти її батьківських прав. Пояснила, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донькою, в березні 2013 року дитину у неї забрали та помістили до будинку дитини, а потім до прийомної сім'ї. Відповідач зазначила, що вона сплачує аліменти з того часу, як вони стали відраховуватися з її пенсії, а до цього вона не перевіряла по своїй карточці, чи відраховувались аліменти з пенсії, чи ні. Пояснила, що вона відвідувала дитину, коли та ще перебувала в будинку дитини в м. Суми. З того часу, як дитину помістили до сім'ї прийомних батьків у м. Тростянець, вона не відвідувала доньку, оскільки вона не має можливості доїхати до іншого міста, і взагалі її лікар заборонив їй виїжджати з м. Суми за станом здоров'я. Вважає, що прийомні батьки зобов'язані привозити дитину до неї. Відповідач пояснила, що у центрі соціальних служб їй роз'яснювали її право як матері повернути дитину, навіть підготували для неї проект позову про повернення дитини, однак вона вирішила не подавати такий позов, так як не бачить в цьому сенсу.

Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Ланська Ю.М. позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачу ОСОБА_2 в центрі соціальних служб надавалась правова допомога, їй неодноразово роз'яснювалось її право звернутись із позовом про повернення їй дитини, і навіть була складена відповідна позовна заява. Однак ОСОБА_2 не виявляє бажання повертати дитину та піклуватися про неї.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та пояснили, що дитина ОСОБА_5 перебуває на вихованні в їх сім'ї з 25 вересня 2013 року, за весь цей час мати дитини - ОСОБА_2 жодного разу не спілкувалася з донькою, не цікавилася її здоров'ям та розвитком. Вони як прийомні батьки не заважали, не заперечували і не заперечують на даний час проти спілкування дитини з рідною матір'ю, однак ОСОБА_2 не проявляє будь-якої ініціативи та бажання спілкуватись з дитиною.

Прокурор Рябуха В.В. підтримав позовні вимоги, вважав необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, навіть не намагалася повернути дитину, не відвідувала її півтора роки, не спілкувалась з донькою.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, думку прокурора, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4).

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується наступними доказами.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2013 року малолітню ОСОБА_5 відібрано у матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав відносно дитини (а.с.7-8)

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що в свідоцтві про народження дитини - ОСОБА_5 відомості про батька записано зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.3).

Відповідно до повідомлення начальника СКМСД Сумського МВ УМВС України в Сумській області від 25 листопада 2014 року, під час обстеження умов проживання ОСОБА_2 було встановлено, що остання зловживає спиртними напоями разом зі своєю матір'ю, матеріально-побутові умови знаходяться в жахливому стані, розкидані речі, пусті пляшки з-під спиртних напоїв (а.с. 6).

Як встановлено в судовому засіданні, розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 24 вересня 2013 року створено прийомну сім'ю на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій зараз і проживає неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) .

Відповідно до висновку від 22.05.2015 року, наданого ЛКК Сумського обласного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_2 за своїм психічним станом здоров'я на час огляду здійснювати догляд за дитиною може (а.с. 41).

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

При цьому, як зазначено в постанові Пленуму ВСУ, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.05.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи. Діагноз, відповідно до висновку Сумського обласного психоневрологічного диспансеру: епілепсія, генералізована форма з великими судомними припадками (1-3 рази на місяць), ст. медикаментозної субкомпенсації, порушення особистості та поведінки з інтелектуальним зниженням (а.с. 7-8).

На час постановлення вищевказаного рішення суду від 23.05.2013 року було встановлено, що житло, де проживає відповідачка ОСОБА_2, невпорядковане, в антисанітарному стані, в квартирі неприємний різкий запах.

Як встановлено вже під час розгляду даної цивільної справи, після спливу значного часу (півтора роки) майже нічого не змінилось, квартира, де проживає відповідач, продовжує знаходитись в антисанітарному стані, розкидані брудні речі, пусті пляшки з-під спиртних напоїв, а відповідач ОСОБА_2 разом зі своєю матір'ю на час перевірки умов проживання знаходились в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

Під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у травні 2013 року суд вважав це передчасним, враховуючи стан здоров'я відповідача, вік дитини та час, яким мати опікувалася щодо дитини (а.с.8).

З часу постановлення рішення суду від 23.05.2013 року пройшло два роки, однак протягом значного періоду часу відповідач ОСОБА_2 не виявила бажання та наміру повернути дитину до родини, участі у вихованні дитини не брала, потребами та розвитком дитини не цікавилася, останній раз відвідала дитину в будинку дитини 18 травня 2013 року, після чого дитину не відвідувала, не спілкувалась, не проявляла інтересу.

Враховуючи обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: не забезпечила необхідного догляду, не створила належних умов для її проживання та навчання, не піклувалася про її фізичний та духовний розвиток.

Суд враховує, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню і утриманню дитини. При цьому суд приймає до уваги поведінку відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді, та зазначає, що відповідач не виявила будь-якого почуття жалю чи провини з приводу того, що сталось, не намагалась якимось чином виправити ситуацію, байдуже поставилась до вирішення питання зустрічей та спілкування з дитиною, її поведінка в судовому засіданні була агресивною та нестриманою.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки позов хоча і задоволено, але відповідач є інвалідом 2 групи, і звільнена від сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено до 09 червня 2015 року.

Суддя