АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/7360/2015 головуючий у 1-й інстанції: Великохацька В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Невідомої Т.О., Шахової О.В.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Оболонського району м. Києва "Озерний" про визнання рішення незаконним, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1; кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Оболонського району м. Києва "Озерний" на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником гаражного боксу № 25 в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Оболонського району м. Києва "Озерний" (далі - КБЕІГ "Озерний"), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Ж. Рішенням загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 11 січня 2009 року його було виключено з членів автокооперативу, на підставі п. 5.7.2 статуту ГБК "Озерний" за несплату членських внесків протягом двох років. Позивач стверджував, що всі членські внески ним сплачувались своєчасно та в повному обсязі, однак голова та бухгалтер КБЕІГ "Озерний" не відображали їх у документації та не приймали грошові кошти особисто у позивача через касу.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 11 січня 2009 року про виключення його із членів кооперативу; зобов'язати відповідача поновити його членом кооперативу, а також стягнути з відповідача на свою користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 7 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним рішення загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 11 січня 2009 року про виключення ОСОБА_1 із членів кооперативу. Зобов'язано КБЕІГ "Озерний" поновити ОСОБА_1 як члена кооперативу. Стягнуто з КБЕІГ "Озерний" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що судом неправомірно було відмовлено у задоволенні його вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки ним було подано достатньо доказів на обґрунтування розміру заподіяної відповідачем моральної шкоди.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі КБЕІГ "Озерний", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково посилався на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач повідомлявся про розгляд 11 січня 2009 року на загальних зборах членів КБЕІГ "Озерний" питання щодо виключення його з членів кооперативу, а також відсутні докази на підтвердження присутності позивача на вказаних зборах, оскільки згідно листа-повідомлення № 15 від 20 січня 2009 року позивачу було вручено під розписку лист щодо виключення його з членів кооперативу; також судом неправомірно було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки з моменту повідомлення позивача про виключення його з членів кооперативу до моменту його звернення до суду з указаним позовом пройшло більше ніж 5 років.

ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали свою апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, а проти задоволення апеляційної скарги КБЕІГ "Озерний" заперечували.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та КБЕІГ "Озерний" задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 30 жовтня 1976 року, затвердженого рішенням ВК райради від 9 листопада 1976 року № 455, ОСОБА_1 був обраний членом кооперативу.

Згідно свідоцтва про право власності № 204-С/ГК від 10 лютого 2006 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення, ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № 25 в КБЕІГ "Озерний", який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Ж.

Рішенням загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 11 січня 2009 року позивача було виключено з членів кооперативу, на підставі п. 5.7.2 статуту ГБК "Озерний" за несплату членських внесків протягом двох років.

Статтею 6 Закону України "Про кооперацію" (далі - Закон) встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його статут (ст. 8 Закону).

Відповідно до статті 23 цього Законукооперативи відповідно до свого статуту самостійно визначають основні напрями діяльності, здійснюють її планування. Кооперативи самостійно розробляють програми і плани економічного та соціального розвитку, розглядають і затверджують їх на загальних зборах членів кооперативу.

За приписами статті 24 Закону кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.

Відповідно до п. 3.1 статуту КБЕІГ "Озерний" кооператив створюється з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ним ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основною метою його діяльності є будівництво та експлуатація гаражів (стоянок) для розміщення транспортних засобів, які знаходяться в особистій власності фізичних та/або юридичних осіб.

Згідно п. 3.2. статуту КБЕІГ "Озерний" здійснює такі види діяльності: акумуляція фінансових коштів і матеріальних ресурсів членів кооперативу для вирішення статутних питань; будівництво об'єктів промислово-виробничого призначення; будівництво, ремонт та експлуатація гаражів; інформаційно-консультативні послуги; приймати участь у створенні суб'єктів господарської діяльності, якщо це не заперечує чинному законодавству; побутові послуги; інші види діяльності, які кооператив має право здійснювати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує.

На власникам покладається обов'язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Пунктом 6.2.6 статуту КБЕІГ "Озерний" передбачено обов'язок члена кооперативу регулярно сплачувати визначені статутом кооперативу внески та інші платежі, визначені загальними зборами та чинним законодавством України.

Статтею 13 Закону визначено, що членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.

Згідно п. 5.7.2 статуту КБЕІГ "Озерний" членство в кооперативі припиняється у разі несплати внесків членами кооперативу протягом більше, ніж 6 (шість) місяців.

Установлено, що підставою для виключення позивача з членів кооперативу КБЕІГ "Озерний" стала несплата ним членських внесків протягом двох років, на підставі п. 5.7.2 статуту кооперативу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачував членські внески за період з 2007 року по 2014 рік наступним чином :

28 листопада 2007 року - 90 грн. (за 3-й та 4-й квартал 2006 року) (а. с. 18);

28 листопада 2007 року - 300 грн. (за 12 місяців 2007 року) (а. с. 19);

5 квітня 2008 року - 180 грн. (за 6 місяців 2008 року) (а. с. 20);

20 грудня 2008 року - 180,00 грн. (за 6 місяців 2008 року) (а. с. 20);

30 жовтня 2009 року - 360грн. (за 1, 2-й та 3-й квартали 2009 року) (а. с. 21);

21 грудня 2009 року - 180 грн. (доплата за 2009 рік) (а. с. 21);

18 березня 2010 року - 225 грн. (за січень-травень 2010 року) (а. с. 22);

24 червня 2010 року - 145 грн. (за червень-серпень 2010 року) (а. с. 22);

24 червня 2010 року - 50 грн. (за вересень 2010 року) (а. с. 22);

11 грудня 2010 року - 150 грн. (за 4-й квартал 2010 року) (а. с. 22);

9 квітня 2011 року - 150 грн. (за 1-й квартал 2011 року) (а. с. 23)

16 липня 2011 року - 150 грн. (за 2-й квартал 2011 року) (а. с. 23);

29 жовтня 2011 року - 180 грн. (за 3-й квартал 2011 року та доплата за 1-й квартал 2011 року) (а. с. 23);

22 грудня 2011 року - 165 грн. (за 4-й квартал 2011 року) (а. с. 23);

25 листопада 2013 року - 720 грн. (за 12 місяців 2012 року) (а. с. 24);

9 березня 2013 року - 490 грн. (за січень-липень 2013 року) (а. с. 25);

31 жовтня 2013 року - 350 грн. (серпень-грудень 2013 року) (а. с. 25);

11 лютого 2014 року - 210 грн. (за січень-березень 2014 року) (а. с. 26);

17 квітня 2014 року - 210 грн. (за квітень-червень 2014 року) (а. с. 26).

Таким чином, з наданих позивачем квитанцій вбачається, що ним своєчасно та в повному розмірі сплачувались членські внески за послуги з утримання гаражного боксу № 25 в КБЕІГ "Озерний".

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для виключення позивача із членів КБЕІГ "Озерний" були відсутні, а тому рішення загальних зборів КБЕІГ "Озерний" від 11 січня 2009 року про виключення ОСОБА_1 із членів кооперативу є незаконним.

Також статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Однак, матеріали справи на містять доказів про те, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про проведення загальних зборів 11 січня 2009 року, на яких розглядалося питання про виключення його зі складу кооперативу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи те, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про те, що позивач був повідомлений про проведення загальних зборів 11 січня 2009 року, на яких його було виключено з членів кооперативу, та саме з цього моменту довідався про порушення свого права, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволення клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

Наведені в апеляційній скарзі КБЕІГ "Озерний" інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Відповідно до чинного законодавства, роз'яснень, викладених в п. п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках прямо передбачених законодавством. Умовами для покладення на особу відповідальності за шкоду, заподіяну іншій особі, є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв'язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками та вина заподіювача.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з викладеного, для задоволення позову в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків та моральної шкоди позивач мав довести наявність перелічених вище умов.

Оскільки позивачем не було подано доказів на обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1; кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів Оболонського району м. Києва "Озерний" відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Т.О. Невідома

О.В.Шахова