Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/2135/13-ц Головуючий у 1-й інст. Кравчук В. П.
Категорія 30 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Косигіної Л.М., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 39479,44 грн. витрат на лікування та протезування, 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що піднімаючись по сходах до магазину «Зодіак» вона підсковзнулася на них, впала та отримала базальний перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням. Її було госпіталізовано в інститут травматології та ортопедії НАМН України, де 25 грудня 2012 року проведено операцію - тотальне ендопротезування лівого кульшового суглоба протезом зімер. За період лікування позивачка витратила 39479,44 грн.

Вважає, що винною в отриманні травми є ОСОБА_3, як власник магазину, оскільки остання не забезпечила безпечного доступу відвідувачів до торговельної установи. Сходи не були очищені від льоду та снігу в зимову пору, не обладнані спеціальними килимками і поручнями.

У зв'язку з постійними фізичними стражданнями, втратою можливості спілкування з рідними та близькими, відсутністю способу вести активний спосіб життя їй було завдано моральну шкоду.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 38600 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Всього 48 600 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 629,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процессуального права.

Зокрема, районним судом не було встановлено місце отримання травми позивачкою та чи відноситься місце падіння до земельної ділянки, яка закріплена за магазином.

Місце падіння і отримання травми потерпілою не встановлено і ніяким чином не зафіксовано.

Крім того, районним судом не враховано, що місце падіння ОСОБА_2, на яку посилалися в своїх показах свідки, відноситься до елементів ландшафту прилеглої території.

Відтак позивачка не довела факту отримання травми на території, яка підконтрольна ОСОБА_3 як власнику магазина та причетності її до травмування. Районним судом не встановлено причинного зв'язку між її діями чи бездіяльністю та шкодою, яка виникла.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з послідуючими змінами, роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна шкода особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2, 22 грудня 2012 року о 12-00 годині піднімаючись по сходах до магазину «Зодіак» у м. Чуднів по вул. Леніна,153, що належить відповідачу, на нерозчищених від снігу та льоду сходах посковзнулася і впала. Вдарившись, вона покотилася по східцях до низу, де лежала до приїзду карети швидкої допомоги.

Листом Чуднівської центральної районної лікарні від 17 лютого 2014 року №221 стверджується, що ОСОБА_2 22 грудня 2012 року каретою швидкої допомоги о 12-30 год. була доставлена в лікарню та оглянута ургентим лікарем травматологом, який встановив їй діагноз закритий перелом шийки лівого стегна та призначено амбулаторне лікування(а.с.62).

З 24 грудня 2012 року по 04 січня 2013 року ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні в Інституті травматології та ортопедії НАМН України де їй зробили операцію - тотальне ендопротезування лівого кульшового суглоба протезом «Зіммер» без цементного типу фіксації.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вважав, що недотримання відповідачем в належному стані сходів, які ведуть до магазину, а саме в не очищенні їх від снігу та льоду,відсутність поручнів та резинових ковриків на сходах призвели до падіння позивача.

Визначаючи розмір майнової шкоди, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем на своє лікування були витрачені кошти для придбання лікарських засобів у відповідності до призначень лікаря та підтверджені рахунками і квитанціями про їх оплату, що додані до позовної заяви.

Крім того, визначаючи розмір на відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції з урахуванням віку позивача, характеру та обсягу її страждань, стану здоров'я, тяжкості вимушених змін у її житті вважав за необхідне стягнути з відповідача 10 тис. грн. При цьому колегія суддів вважає, що суд при визначенні цього розміру виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що місце падіння ОСОБА_2 відбулося не на території прилеглої до магазину є безпідставні виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_5 у своїх показах в районному суді показав, що 22 грудня 2012 року о 12-00 год. бачив позивачку лежачою на другій площадці сходів, які вели до магазину. Вони були заметені снігом, оскільки у той день ішов сніг та були відсутні резинові коврики. Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_6, водій карети швидкої допомоги, який відвозив з місця падіння позивачку до лікарні.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що сходи на які посилалися свідки у свої показах відносяться до елементів ландшафту прилеглої території.

Рішенням Чуднівської селищної ради від 13 квітня 2006 року був затверджений проект землеустрою, щодо відводу земельної ділянки площею 0.0764 га. для обслуговування магазину відповідача по вул. Леніна, 153 в смт. Чуднів (а.с.143). Крім того, Чуднівський міський голова своїм листом від 14 листопада 2013 року повідомив позивача, що територія магазину «Зодіак» є приватною територією і повинна прибиратися власником(а.с.47). Проте ОСОБА_3 не надала доказів що місце падіння і травмування позивача не є прилеглою територією до її магазину.

З огляду на викладене, та виходячи з положень ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: