Справа № 428/608/15-ц
Провадження №2/428/623/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі

головуючого суддіКордюкової Ж.І.,

при секретаріКомм Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Афанасєвої Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до Борівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що вона, її чоловік ОСОБА_4 і мати чоловіка ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. За життя вона побудувала індивідуальне домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_5 склала письмовий заповіт, яким заповідала все її майно, що буде належати їй, після своєї смерті ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5 вона з чоловіком продовжили проживати у вищезазначеному домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_6 р. помер її чоловік ОСОБА_4 Однак за життя він не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння. Після смерті чоловіка вона продовжила проживати у домоволодінні. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_4 немає. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р., право власності на спадкове майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку (літера «К-1, к», площею 108 кв.м); літньої кухні (літера «Б, б», площею 65,3 кв.м); гаражу-літньої кухні (літера «З, з», площею 38,9 кв.м); сараю (літера «И», площею 18,9 кв.м); погрібу (літера «П», площею 23,2 кв.м), сараю (літера «Л», площею 5,2 кв.м), сараю (літера «Н», площею 11,4 кв.м); сараю (літера «О», площею 7,9 кв.м); убиральні (літера «Р»); сараю (літера «С», площею 5,6 кв.м); сараю (літера «Т», площею 5,3 кв.м); огорожі (№1, 3-6, 10); колонок питних (№7, №8); зливної ями (№9).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві. Просила суд задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача Борівської селищної ради Афанасєва Л.І. позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 проживала зі ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з 1970 р. В цьому будинку проживали ОСОБА_7, а також діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сини - ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Діти ОСОБА_4 померли. ОСОБА_7 є матір'ю померлого ОСОБА_4, який помер приблизно 20 років назад.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_1 живе по АДРЕСА_1. Її чоловіком був ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер у 1995 р. З ними також проживала свекруха баба ОСОБА_9 - ОСОБА_7, яка була матір'ю чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_9 померла в 1986 р. Діти ОСОБА_1, 3 синів, вже померли.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 - це її тітка. У ОСОБА_1 були 3 сина, які померли. ОСОБА_4 був сином ОСОБА_7, яка померла у 1986 р.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідчення свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

В силу ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 534 ЦК Української РСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно до вимог ч. 1, 2 ст. 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено свідченнями свідків, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були матір'ю і сином та проживали разом у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 16.03.1977 р., посвідчений секретарем виконкому Борівської ради трудящих Лисичанського району Ворошиловградської області, зареєстрований в реєстрі за №78, згідно з яким заповідала усе своє майно своєму сину ОСОБА_4. Зазначена обставина підтверджується копією дублікату заповіту, посвідченого 13.05.2003 р. секретарем виконкому Борівської селищної ради.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується копією актового запису про смерть від 28.07.1986 р. №40.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 на день смерті своєї матері був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 на момент смерті своєї матері ОСОБА_5 проживав у спірному будинку, то вважається таким, що фактично вступив у володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР та є спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину - домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого Борівською сільрадою Лисичанського району Луганської області 11.02.1961 р., ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_11, про що в книзі актів громадянського стану про одруження було зроблено актовий запис №29. Після одруження подружжя отримало прізвище ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 р., що підтверджується копією актового запису про смерть від 17.08.1995 р. №64.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою Борівської селищної ради від 19.01.2015 р. №32 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1961 р. по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_4 та проживала разом з ним у спірному будинку на день його смерті.

За таких обставин позивач вважається такою, що фактично вступила у володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР та є спадкоємцею, який фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті чоловіка - домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Житловий будинок АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Борівської селищної ради народних депутатів від 21.01.1997 р. №7.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 02.03.2015 р. за №34353823 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо будинку АДРЕСА_1 Луганської області.

10.02.2015 р. Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» провело технічну інвентаризацію домоволодіння АДРЕСА_1, та виготовила інвентаризаційну справу №643, з якої вбачається, що станом на 10.02.2015 р. садибний (індивідуальний) житловий будинок складається з: житлового будинку (літера «К-1, к», площею 108 кв.м); літньої кухні (літера «Б, б», площею 65,3 кв.м); гаражу-літньої кухні (літера «З, з», площею 38,9 кв.м); сараю (літера «И», площею 18,9 кв.м); погрібу (літера «П», площею 23,2 кв.м), сараю (літера «Л», площею 5,2 кв.м), сараю (літера «Н», площею 11,4 кв.м); сараю (літера «О», площею 7,9 кв.м); убиральні (літера «Р»); сараю (літера «С», площею 5,6 кв.м); сараю (літера «Т», площею 5,3 кв.м); огорожі (літера «№1, 3-6, 10); колонок питних (літера «№7, №8»); зливної ями (літера «№9»).

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з метою належного оформлення права на спадщину. Проте нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 10.12.2014 р. №1266/02-14.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р. (чинна на момент смерті ОСОБА_1.) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи визнання позову представником відповідача, суд вважає за можливе задольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1, оскільки визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на майно не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту її прав та законних інтересів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 86, 524, 527, 529, 534, 548-549 ЦК Української РСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р., право власності на спадкове майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку (літера «К-1, к», площею 108 кв.м); літньої кухні (літера «Б, б», площею 65,3 кв.м); гаражу-літньої кухні (літера «З, з», площею 38,9 кв.м); сараю (літера «И», площею 18,9 кв.м); погрібу (літера «П», площею 23,2 кв.м), сараю (літера «Л», площею 5,2 кв.м), сараю (літера «Н», площею 11,4 кв.м); сараю (літера «О», площею 7,9 кв.м); убиральні (літера «Р»); сараю (літера «С», площею 5,6 кв.м); сараю (літера «Т», площею 5,3 кв.м); огорожі (1, 3-6, 10); колонок питних (№7, №8); зливної ями (№9).

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 26.03.2015 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова