Номер провадження: 22-ц/785/263/15
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_2, треті особи - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Державна інспекція сільського господарства в Одеській області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, визнання будівництва самочинним та знесення самочинно збудованого нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

21.01.2014 року Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання самочинним будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача знести за свій рахунок самочинно збудоване ним нерухоме майно, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку державної власності площею 0,0096га та привести межі фактично зайнятої земельної ділянки до меж, визначених державним актом на право власності на земельну ділянку.

Представник позивача у судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання з'явився, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, у судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання від 21 лютого 2014 року, у якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та провести розгляд справи за відсутності представника.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 квітня 2014 року позовні вимоги Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задоволено.

Визнано самочинним будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, здійснене гр. ОСОБА_2 без належного дозволу та належно затвердженого проекту на земельній ділянці, що знаходиться на території Таїровської селищної ради в АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_2 знести за свій рахунок самочинно збудоване ним нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано звільнити самовільно зайняту гр. ОСОБА_2 земельну ділянку державної власності площею 0,0096 га по АДРЕСА_1

Зобов'язано привести межі фактично займаної гр. ОСОБА_2 земельної ділянки до меж, визначених державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, який посвідчує його право власності на земельну ділянку площею 0,100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у сумі у сумі 229,40 грн.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання 18.05.2015року сторони не з;явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судової розписки, від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, від прокуратури Овідіопольського району Одеської області надійшла заява не залучати працівника прокуратури по даній справі ( а.с.136).

Справа розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст.197 та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку, побудував житловий будинок без належного дозволу та належно затвердженого проекту за адресою : АДРЕСА_1

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не правильно застосував норми матеріального закону.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда , інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівльних норм і правил.

Як роз;яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови від 30 березня 2012року № 6 " Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва)", відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об;єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об;єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 29 серпня 2005року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,100га на території АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговавування жилого будинку, господарських будівель та споруд ( а.с. 171-174).

На даній земельній ділянці ОСОБА_2 без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та без належно затверженого проекту побудував житловий будинок.

Згідно декларації про готовність об;єкта до експлуатації № ОД 6, затвердженої інспекцією Державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області 30.08.2011року спірні будівлі введено в експлуатацію ( а.с. 17-18).

Згідно свідоцтва про право власності індексний номер 18082364 від 21.02.2014року відповідач ОСОБА_2 є власником спірного будівництва. Дане свідоцтво є чинним і не оспорено.

Звертаючись до суду з позовом, Таїровська селищна рада вказує на те, що земельна ділянка площею 0,0096 га, вздовж АДРЕСА_1, що перебуває у фактичному використанні ОСОБА_2, огороджена капітальним парканом, разом із розташованою на ній частиною капітальної будівлі на площі 13 кв. м., що прилягають з південної сторони до належної ОСОБА_2 на праві власності земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, є самовільно зайнятою земельною ділянкою. Зазначена земельна ділянка площею 0,0096 га огороджена капітальним парканом, який встановлений за межами належної ОСОБА_2 на праві власності земельної ділянки, передбаченому у державному акті на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, який посвідчує право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,100 га за вказаною вище адресою.

Дані обставини Таїровська селищна рада доводила схемою на а.с.9 та заключенням про самовільне будівництво ( а.с. 11). Однак схема на а.с.9 ніким не завірена, а заключення про самовільне будівництво від 12.02.2011року не вказує на самовільне зайняття земельної ділянки, а тільки на самовільне будівництво будинку .

Відповідач ОСОБА_2 наполягає на тому, що житловий будинок він побудував в межах земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. Дані пояснення підтверджені технічним паспортом від 12.02.2011року з якого вбачається, що всі споруди знаходяться на земельній ділянці площею 1000 кв.м. ( а.с.12-13), актом встановлення в натурі меж земельної ділянки від 05 квітня 2005року, де закріплені розміри земельної ділянки 0,10га ( а.с.174), витягом із рішення виконкому Таїровської селищної ради № 353 від 21 березня 2011року ( а.с. 67), довідкою про погодження прийняття об;єкта будівництва в експлуатацію від 21 березня 2011року ( а.с.68).

В суді апеляційної інстанції у відповідності до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України для всебічного та повного з;ясування обставин справи сторонам було роз;яснено їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи для уникнення протирічь та з;ясування обставин факту самовільного захвату земельної ділянки та можливості перебудови частини будинку, якщо буде встановлено такий факт. Однак сторони не заявили клопотання про призначення експертизи.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов;язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об;єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказах. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв;язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки позивач не надав доказів того, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку 0,0096га, а на житловий будинок видано свідоцтво про право власності, яке не оспорено, то підстави для задоволення позову відсутні. У зв;язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову Таїровській селищній раді у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Таїровської селищної ради Овідіопослького району Одеської області до ОСОБА_2, треті особи- Інспекція Державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області, Державна інспекція сільського господарства в Одеській області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, визнання будівництва самочинним та знесення самочинно збудованого нерухомого майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді Л.А. Гірняк

А.П. Заїкін