Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/847/15-ц

04 червня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого судді- Грещука Р.П.

секретаря - Госедло Л.І.

з участю представника позивачів - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа- Реєстраційна служба Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківській області про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з позовом в суд до ОСОБА_2, третя особа- Реєстраційна служба Надвірнянського РУЮ Івано-Франківській області про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора - Реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10149589 від 22.01.2014 року щодо

домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позивачами вимоги не визнав в повному об'ємі. Вважає, що власність його матері успадкував його брат ОСОБА_6 незаконно. Тому він, а не позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, є законним спадкоємцем майна, що знаходиться в АДРЕСА_1. В зв'язку з наведеним, немає підстав і для скасування рішення реєстраційної служби Надвірнянського РУЮ щодо реєстрації за ним права власності на домоволодіння, що в АДРЕСА_1

Просить суд відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5

Представник Реєстраційної служби Надвірнянського РУЮ Івано-Франківській області вважає, що підстави для визнання права власності за ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відсутні. Однак, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши представника позивачів, відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 27.12.2013 року у цивільній справі № 348/1068/13-ц було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 незаконним, визнання свідоцтв про право власності на спадщину на вказане будинковолодіння, видані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсними, визнання права власності за ОСОБА_2 на спадкове майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 Ухвалою Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 4.03.2014 року вказане вище заочне рішення скасовано.

Рішенням від 8.08.2014 року Надвірнянський районний суд відмовив ОСОБА_2 в

задоволенні його позовних вимог. Дане рішення залишено в силі ухвалою Апеляційного суду

Івано-Франківської області від 26.11.2014 року.

Разом зтим, з'ясовано також, що відповідач ОСОБА_2 на підставі вищевказаного заочного рішення, до його скасування, зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи. При цьому підставою виникнення права власності вказано рішення Надвірнянського районного суду у справі № 1068/13-ц від 27.12.2013 року. Підставою внесення запису до Державного реєстру є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10149589 від 22.01.2014 року.

Згідно з ч. 4 ст. 15 З-ну № 1952- ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703. Згідно з п. 27 вказаного Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Заочне рішення суду першої інстанції про визнання права власності на нерухоме майно, набрало законної сили і стало правовою підставою для внесення запису до Державного реєстру прав про реєстрацію такого права. Однак воно було винесене без участі відповідачів та про його існування останнім не було відомо.

Таким чином, державним реєстратором - в даному випадку Реєстраційною службою Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, виконано свої технічні функції у відповідності із чинним законодавством.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 26 З-ну № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «…у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав»….

Пунктом 2.6 «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

«Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», який затверджений Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, у п.41 закріпив, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності в судовому порядку. Інших способів внесення запису про скасування такого рішення державного реєстратора законодавець не визначив.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України «Про деякі питання, пов'язані із запровадженням нової системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 8.02.2013 р. № 01-06/319/2013 р. визначено чітку правову позицію із даного приводу. Зокрема, слід звернути увагу на зміну законодавчого підходу до порядку скасування державної реєстрації прав. Так, на відміну від попередньої редакції Закону (мається на увазі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1.07.2004 року № 1952- ІV), за якою державна реєстрація речових прав скасовувалася в разі, зокрема, винесення судом відповідного рішення, про що вносилися дані до Реєстру прав власності на нерухоме майно, відтепер ч.2 ст.26 чинної редакції Закону (мається на увазі З-ну України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1.07.2004 року № 1952-ІV) передбачено внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування Державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконанн, про необхідність скасування рішення державного реєстратора - Реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10149589 від 22.01.2014року щодо домоволодіння АДРЕСА_1.

Що стосується вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання за ними права власності кожному по ? частині домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, суд встановив наступне.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як доведено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7 - мати ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Померлій ОСОБА_7 належав житловий будинок 1942 року забудови з господарськими будівлями і спорудами в с. Мирне Назавизівської сільської ради Надвірнянського району, Правовстановлюючих документів на будинок у померлої не було.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина по закону на належне їй майно і спадкоємцями по закону, відповідно до чинного на той час ЦК УРСР були два її сини -ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_6, який у 1980 році, зі згоди матері ОСОБА_7, побудував на земельній ділянці матері новий будинок на її подвір'ї, проживав разом з матір'ю, і вступив у фактичне управління спадковим майном, а тому згідно рішення Назавизівської с/ради від 23.07.1996 р. йому у власність передана вся земельна ділянка, яка рахувалася за господарством його матері.

ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_7 проживав окремо у своєму господарстві і не оформляв своїх спадкових прав. ОСОБА_2 не було здійснено прийняття спадщини ні юридично, ні фактично, а отже, він не є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_7

Таким чином, свідоцтво про право власності на жилий будинок, який розташовано в АДРЕСА_1, видане на підставі рішення Надвірнянської районної Ради народних депутатів № 22 від 10.02.1988 року, є таким, що відповідає вимогам закону, адже не існує жодних обставин, що вказували б на відсутність у ОСОБА_6 права на оформлення права власності.

Відповідно і свідоцтва про право власності на спадщину на вказане будинковолодіння, видані 30.06. 2009 році після смерті ОСОБА_6- ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є такими, що видані у встановленому законом порядку.

Згідно діючих на час будівництва вказаного будинковолодіння нормативних актів -«Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року за № 56, Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстрованого в МЮ 18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими змінами, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, проводилась на час закінчення будівництва житлового будинку.

Дані нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, однак виникнення права власності на будинки, навіть не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та З-м України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, після смерті матері у володіння спадковим майном вступив ОСОБА_6

З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.06.2009 року, копії яких долучені до матеріалів справи, видно, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 як спадкоємцям, належить по ? частині спадкового майна- домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1.

В даний час позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 бажають визнати за ними право власності на спадкове майно -домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки таке право не визнається та оспорюється відповідачем ОСОБА_2

З метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивачів, працівниками ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» було видано технічний паспорт ( реєстраційний номер 27464999,інвентарний номер 464, реєстровий номер 32/1), згідно якого домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 47,3 кв. м., житловою площею 26,5 кв.м. та господарських споруд: літньої кухні, загальною площею 37,4 кв.м. під літерою »Б», стайні, площею 13,6 кв.м. під літерою »В», стодоли, площею 17,2 кв.м. під літерою «Г», убиральні, площею 1,0 кв.м.під літерою «Д», воріт під №1, огорожі під №2, огорожі під №3, колонки під №4, колодязя (колонки бутової) під №5.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин позов в частині визнання права власності на домоволодіння що АДРЕСА_1 також підлягає до задоволення, так як позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом, можуть бути власниками по 1/2 частині домоволодіння кожний, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 549 ЦК ( в редакції 1963 року), ст.ст.391,392, ЦК України, З-ну України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1.07.2004 року № 1952-ІV), «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого НМЮ України від 12.12.2011 р. №3502/5, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задоволити.

Скасувати рішення державного реєстратора - Реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер10149589 від 22.01.2014року щодо домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.код.НОМЕР_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Надвірнянського району Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, зазначеного під літерою «А», загальною площею 47,3 кв. м., житловою площею 26,5 кв.м. та господарських споруд: літньої кухні, загальною площею 37,4 кв.м.,зазначеної під літерою »Б», стайні, площею 13,6 кв.м.,зазначеної під літерою »В», стодоли, площею 17,2 кв.м.,зазначеної під літерою «Г», убиральні, площею 1,0 кв.м., зазначеної під літерою «Д», воріт під №1, огорожі під №2, огорожі під №3, колонки під №4, колодязя (колонки бутової) під №5.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.код.НОМЕР_2 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Надвірнянського району Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку, зазначеного під літерою «А», загальною площею 47,3 кв. м., житловою площею 26,5 кв.м. та господарських споруд: літньої кухні, загальною площею 37,4 кв.м., зазначеної під літерою »Б», стайні, площею 13,6 кв.м.,зазначеної під літерою »В», стодоли, площею 17,2 кв.м.,зазначеної під літерою «Г», убиральні, площею 1,0 кв.м.,зазначеної під літерою «Д», воріт під №1, огорожі під №2, огорожі під №3, колонки під №4, колодязя (колонки бутової) під №5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2015 року