печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1928/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А., Котко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В :

21.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з ПАТ «Дельта банк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 1 197,37 дол. США за договором банківського вкладу № 010-28630/230714 від 23.07.2014.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, щ23 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №010-28630-230714, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 14 000,00 дол. США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 9,5 % річних та остаточним поверненням вкладу 21.10.2015. Позивач 04.12.2014 та 05.01.2015 звертався до відповідача із заявою про повернення грошових коштів. Разом з тим, листом відповідача йому було відмовлено у поверненні вказаної суми банківського вкладу та процентів.У зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі з підстав, що викладені у позовні заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, про поважність причин неявки представника суд не повідомив.

На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Як встановлено судом, 23.07.2014 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариство «Дельта банк» був укладений Договір № 010-28630/230714 банківського вкладу (депозиту) «найкращий» (для Друга) у доларах США, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта банк» приймає від позивача грошові кошти у розмір 14 000,00 дол. США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 9,5 % річних та з остаточним поверненням 21.10.2014. (а.с. 4).

На виконання п.1.8 вказаного договору, позивач розмістив у відповідача на вкладному (депозитному) рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 14 000,00 дол. США грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR259069 від 24.07.2014.

Відповідно до п.п.1.10 вказаного договору банк виплачує вклад по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 04.12.2014 звернувся до відповідача із заявою про повернення суми банківського вкладу та нарахованих процентів. Листом відповідача №05-2680761 від 28.03.2014 повідомлено позивача про те, що грошові кошти які знаходяться на депозитному рахунку позивача можливо зняти лише в межах 15 000,00 грн. на добу, зважаючи на вимоги Постанови Правління Національного банку України № 757 від 01.12.2014 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як встановлено судом, належні позивачу грошові кошти станом на час розгляду справи відповідачем не повернуті. Даних, які б спростовували вказане матеріали справи не містять.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні і вказана обставина є загально відомою на підставі Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, вимоги щодо повернення належних позивачу грошових коштів можуть бути задоволені відповідно до положень вказаного Закону, в порядку черговості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПАТ "Дельта банк" не має правових підстав для задоволення вимог позивача поза процедурою ліквідації, в інший ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів порушення його прав, а відтак в задоволенні позову щодо повернення банківського вкладу в розмірі 1 197,37 дол. США необхідно відмовити у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 27, 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 169, 209, 212-215, 223, 224-226294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О. Москаленко