Справа 206/1984/15-ц
Провадження 2/206/688/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"15" червня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Колісник В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

встановив:

17 квітня 2015р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 21 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNDBAE00001754, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 11636,29 доларів США строком до 20.03.2013р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,64% річних на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 03.04.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 52542,42 доларів США.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № DNDBAE00001754 у розмірі 52542,42 долари США, що за курсом 23,50 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2015 р. складає 1234746,91грн. та судовий збір у розмірі 3654,00грн. (а.с.2-3).

Представник позивача Ляшко О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір №DNDBAE00001754, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 11636,33 доларів США на купівлю автомобіля строком до 20.03.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,64% річних на суму залишку заборгованості. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 269,97 доларів США (а.с.7-16).

Відповідно до п.2.2, 17.9 договору забезпеченням позичальником зобов'язань за договором виступає застава автомобіля Subaru Legasy, 1998 року, державний номер НОМЕР_1.

Згідно п.14.9 договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання понад 30 календарних днів , банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити штраф у розмірі 250,00грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNDBAE00001754 ОСОБА_1 станом на 03.04.2015 рік має заборгованість у розмірі 52542,42 долари США, що за курсом 23,50 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2015 року складає 1234746,91грн., яка складається з: 12475,04 доларів США заборгованості за кредитом, 37555,23 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 10,64 доларів США - штраф (фіксована частина), 2501,51 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписував кредитний договір, а також отримував кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови.

Наразі кредитний договір № DNDBAE00001754 відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України.

Разом з тим, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача 10,64дол. США та 2501,51дол. США в якості штрафів за неналежне виконання зобовязання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають.

Крім того, банком нараховано пеню в розмірі 37555,23дол. США, що багатократно перевищує розмір заборгованості по кредиту.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи розмір збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 12500,00 дол. США.

При цьому суд виходить з курсу НБУ станом на день ухвалення рішення 15.06.2015р. 21,0588 гривні за один долар США, отже у еквіваленті національної валюти України заборгованість складатиме за сумою кредиту (12475,04дол. США + 12500,00дол. США) Х 21,0588 = 525944,37(грн.)

Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549-551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 48, 10, 11, 18, 5760, 88, 169, 208, 209, 212215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № DNDBAE00001754 від 21 березня 2008 року станом на 03.04.2015р., яка складається з: 12475,04 долара США заборгованості за кредитом, 12500,00 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, загалом у розмірі 24975,04 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ 21,0588 гривні за 1 долар США на день ухвалення рішення дорівнює 525944 (пятиста двадцяти пяти тисячам девятиста сорока чотирьом) гривням 37 копійкам.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3654,00грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення решти пені та штрафів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська позивачем - протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков