ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8563/15-ц
провадження № 2/753/4815/15
УХВАЛА

"05" червня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення графіку побачень з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення графіку побачень з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 12 травня 2015 року, у зв'язку з порушенням позивачами вимог статті 119 ЦПК України, дана позовна заява залишена без руху та встановлено позивачам строк п'ять днів з дня отримання ними даної ухвали для усунення недоліків.

03 червня 2015 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява від позивача на ухвалу про залишення без руху з доданою до неї квитанцією про сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Водночас, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 13 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 роз'яснив, що у випадках об'єднання двох або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 грн.). А згідно з п. 2 цієї частини за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.)

Разом з тим, додана позивачем до заяви про усунення недоліків квитанція №72 від 02.06.2015 року на суму 243,60 грн. разом з доданою до позовної заяви квитанцією на загальну суму 243,60 грн. не може бути належним доказом сплати ними судового збору за заявленими вимогами, оскільки не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору за подання позовної заяви про встановлення графіку побачень з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею та зобов'язання вчинити дії, так як судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачами не виконані вимоги ухвали суду від 12 травня 2015 року, а саме недоліки позовної заяви ними не усунуті.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачам.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення графіку побачень з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею та зобов'язання вчинити дії - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.