У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 06 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 17000.00 швейцарських франків, зі сплатою 7.99 % річних та кінцевим терміном повернення до 10 червня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором 06 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку банку передано належний відповідачам на праві спільної часткової власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 118.2 кв.м., житловою площею 78.5 кв.м. у АДРЕСА_1

У зв'язку із неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 13 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 6808.76 швейцарських франків, що еквівалентно 89391.11 грн, з яких: 6036.63 швейцарських франків, що еквівалентно 79253.93 грн - заборгованість за простроченим кредитом; 350.83 швейцарських франків, що еквівалентно 4605.99 грн - заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом; 418.69 швейцарських франків, що еквівалентно 5496.93 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2.61 швейцарських франків, що еквівалентно 34.26 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом.

Рішенням Гусятинського районного суду від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_4 6808 швейцарських франків 76 сантимів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, що еквівалентно 89391 грн 11 коп. та в рахунок погашення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Вирішено здійснити продаж предмета іпотеки спеціалізованим організаціям з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства.

Додатковим рішенням цього суду від 23 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 893 грн 91 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що у зв'язку із невиконанням позичальником своїх обов'язків за кредитним договором виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника, а в рахунок її погашення є потрібно звернути стягнення на предмет іпотеки.

При цьому судами правильно застосовані ст. ст. 530, 543, 610, 611, 625, 612, 1050, 1054 ЦК України, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук