Провадження № 2/537/368/2015
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., при секретарі Грицьковій Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцької міської організації національної спілки художників України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області, підприємства «Художньо-виробничі майстерні» Кременчуцької міської організації національної спілки художників України, третя особа - Крюківський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ про виключення майна з акту опису й арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька міська організація національної спілки художників України звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила суд ухвалити рішення яким виключити з акту опису й арешту майна від 05.08.2014 року описане державним виконавцем майно, а саме: секції забору (великого) чорного кольору в кількості 25 штук, бордюрний відлив в кількості 34 штуки, секції забору (маленького) в кількості 30 штук, металевий каркас навісу, контейнер для сміття, гаражні споруди в кількості 4 штук, комп'ютерні колонки коричневого кольору SPS-622, принтер CANON LASER SHOT LBP-1120 білого кольору, монітор LG FLATRON T710PU сірого кольору, процесор комп'ютерний чорного кольору з шнурами, комп'ютерна мишка білого кольору (MITSUMI), поштова скринька металева коричневого кольору, стіл офісний жовтого кольору, лист полікарбонату, лист АСП в кількості 2 штук, сейфи в кількості 2 одиниць, металевий сейф, офісне крісло в кількості 1 одиниці чорного кольору. Крім того, прохала визнати право власності на дане майно за Кременчуцькою міською організацією національної спілки художників України.

В період судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд виключити з акту опису й арешту майна від 05.08.2014 року описане державним виконавцем майно, а саме: секції забору (великого) чорного кольору в кількості 25 штук, бордюрний відлив в кількості 34 штуки, секції забору в кількості 30 штук, металевий каркас навісу, контейнер для сміття, гаражні споруди в кількості 4 штук.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.08.2014 р. на виконання рішень судів про стягнення боргів підприємства «Художньо-виробничі майстерні» державний виконавець здійснив опис і арешт майна, що належить на праві власності позивачу. Тому відповідно до вимог ст.319,321,334 ЦК України позивач вимушений звернутися до суду за захистом права власності. Підтвердженням факту того, що дане майно належить Кременчуцькій міській організації національної спілки художників України свідчать документи: акт перевірки фінансової і господарської діяльності підприємства «Художньо-виробничі майстерні» від 28.03.2010 р., звіт голови Кременчуцькій міській організації національної спілки художників України ОСОБА_5, акт від 06.01.2014 р. про передачу майна, свідоцтво про право власності на будівлі номер 1 від 09.06.1994 року, статут підприємства «Художньо-виробничі майстерні», акт приймання-передавання нежитлового приміщення від 28.09.2012 р.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначили, що факт права власності на майно підтверджується також розпорядженням Кременчуцької міської ради від 03.06.1994 року, актом про передачу майна від 15.04.1994 р., довідками від 23.03.2015 р. та 01.06.2015 р., договором підряду № 16 від 12.02.2014 року, актом приймання-передачі від 25.03.2014 до договору, рахунками № 3 від 10.01.2007 року та № 7 від 28.07.2008 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до письмових заперечень просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_2 в останне судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат Цвик М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Просила не приймати як належні та допустимі докази документи, долучені до позовної заяви та подані позивачем в період судового розгляду. Зокрема, акт перевірки фінансової і господарської діяльності підприємства «Художньо-виробничі майстерні» від 28.03.2010 р., звіт голови Кременчуцькій міській організації національної спілки художників України ОСОБА_5, схема земельної ділянки по вул.Цюрупи, 12 не містить відомостей щодо суті спору; витяги з балансу від 13.01.1999 р. «Гараж на два бокси» та «Склади з чотирьох бетонних блоків», свідоцтво про право власності на будівлі номер 1 від 09.06.1994 року, розпорядження номер 778 від 3.06.1994 р., акт про передачу з балансу на баланс майна від 15.04.1994 р., витяг з балансу по виробничому приміщенню по вул.Цюрупи, 12 від 1.01.1999 р., акти приймання-передачі від 2005 р. та 2010 р, податковий звіт за березень 2015 р. за не підтверджують факт права власності позивача на майно зазначене в позові. Крім того, три останні документи надані лише в копіях, тобто не є допустимим доказом.

Що стосується актів приймання-передачі від 06.01.2014 р. та 28.09.2012 р., то вони також не підтверджують право власності, а лише фіксують факт передачі майна. Виходячи з норм чинного законодавства підтвердженням права власності на рухоме та нерухоме майно є перебування його на основному балансі юридичної особи та фіксування його вартості у фінансовій звітності підприємства, однак позивачем не надано жодного документу, що підтверджують факти перебування майна на їх основному балансі. Такі ж норми зазначені і в п. 1.7 Статуту підприємства «Художньо-виробничі майстерні»

Відповідач Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області в судове засідання представника не направила з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Третя особа Крюківський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ в судове засідання представника не направив, надавши клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Вислухавши думку осіб, що з'явилися, суд вважає за можливе слухати справу без участі інших учасників на підставі наявних в справі доказів.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як визначає ст.59 вищезазначеного кодексу суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На підтвердження своїх вимог щодо права власності на гаражі позивачем до суду надано свідоцтво про право власності на будівлі номер 1 від 09.06.1994 року, розпорядження номер 778 від 3.06.1994 р., акт про передачу з балансу на баланс майна від 15.04.1994 р., витяг з балансу по виробничому приміщенню по вул.Цюрупи, 12 від 1.01.1999 р.

Суд приходить до висновку, що надані документи не встановлюють право власності позивача на 4 гаражі, зазначені в акті опису й арешту, а лише підтверджують право власності на будинок з надвірними будівлями по вул.Цюрупи, 12 в м.Кременчуці станом на 1994 рік та 1999 рік відповідно.

Позивачем також не надано доказів, що на день проведення опису гаражі входили до складу надвірних будівель будинку за вищезазначеною адресою і посилання на це нічим не підтверджено.

Витяги з балансу від 13.01.1999 р. «Гараж на два бокси» та «Склади з чотирьох бетонних блоків» суд також не приймає до уваги, оскільки вони по-перше, не містять жодної інформації, що це ті гаражі щодо яких проведено опис та арешт, по-друге, вони містять інформацію станом на 13.01.1999 р. і не можуть підтверджувати право власності на гаражі станом на день проведення опису.

Надані до суду акт перевірки фінансової і господарської діяльності підприємства «Художньо-виробничі майстерні» від 28.03.2010 р., звіт голови Кременчуцькій міській організації національної спілки художників України ОСОБА_5, схема земельної ділянки по вул.Цюрупи, 12 суд визнає неналежними доказами, так як вони не стосуються предмету спору і, крім того, містять суперечливі дані.

Акт від 06.01.2014 р. про передачу майна, акт приймання-передавання нежитлового приміщення від 28.09.2012 р. також не підтверджують право власності на зазначене в них майно, а лише фіксує факт їх фактичної передачі.

Що стосується довідок від 23.03.2015 р. та 01.06.2015 р. про перебування будівель на балансі позивача , то суд критично до них відноситься, так як в розумінні ст.59 ЦПК України вони є недопустимими доказами на підтвердження права власності, оскільки складені особами зацікавленими в результаті перегляду справи так як вони є представниками позивача.

Представником відповідача до суду як докази були надані відомості нарахування амортизаційних відрахувань на 2,3,4 квартал 2011 року, фінансові звіти станом на 01.10.2009 р., 01.01.2012 р., 31.12.2012 р., податкову декларацію станом на 09.02.2012 р., 2 розшифровки МШП на 01.0.2012 р., залишки матеріалів на 01.10.2011 р., акт прийому передачі від 21.10.2011 р., рахунки від 10.01.2007 р., 7 від 28.07.2008 р., накладні, які підтверджують, що частина описаного майна перебуває на балансі підприємства «Художньо-виробничі майстерні».

Відповідно до ст.66 Господарського кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Пункт 3 Національного положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 № 73 визначає, що баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал.

Згідно ст.11,14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність та подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать.

Ні балансових ні документів фінансової звітності на підтвердження перебування на балансі позивача зазначених ним в позові будівель та інших описаних речей.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності на секції забору (великого) чорного кольору в кількості 18 штук, бардюрний відлив в кількості 14 штуки, секції забору в кількості 30 штук, металевий каркас навісу, контейнер для сміття, гаражні споруди в кількості 4 штук, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання представників позивача на те, що майно належить позивачу і перебувало лише в користуванні підприємства «Художньо-виробничі майстерні» підтвердженням чого є Статут підприємства та акт передачі майна від 06.01.2014 року. Зі змісту пункту 1.7 даного Статуту вбачається, що майно надане позивачем підприємству «Художньо-виробничі майстерні» у користування повинно перебувати на балансі Кременчуцької міської організації національної спілки художників України і на позабалансовому рахунку підприємства «Художньо-виробничі майстерні».

Крім того, виходячи зі змісту понять, вказаних в ст.181 ЦК України «Рухомі та нерухомі речі» 2 гаражі з цегли та 2 гаражі з бетонних блоків відносяться до нерухомих речей і тому відповідно до ст.182, 334 ЦК України повинні бути зареєстровані у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що позивачем надано докази на підтвердження права власності на секції забору в кількості 7 штук та секції бордюрного відливу в кількості 20 штук а саме договір підряду № 16 від 12.02.2014 рок, акт приймання передачі від 25.03.2014 року до договору, рахунки № 3 від 10.01.2007 року та № 7 від 28.07.2008 року в цій частині позов підлягає задоволенню і дане майно підлягає виключенню з акту опису.

Разом з тим, статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 329 ЦК України встановлено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Позивачем надано документи на створення та побудову секції забору в кількості 7 штук та секції бордюрного відливу в кількості 20 штук, що є підтвердженням права власності на них, як знову створені, то окремо визнання права власності на них за позивачем не потребують, оскільки придбані ним на законних підставах. А тільки потребують внесення на бухгалтерський та балансований облік Кременчуцької міської організації спілки художників України.

За даних обставин, позовні вимоги про визнання права власності на описане майно, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212, 213,214,215 ЦПК України, ст. ст. 386,391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» суд-

ВИРІШИВ:

Позов Кременчуцької міської організації національної спілки художників України до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, підприємства «Художньо - виробничі майстерні», Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про виключення майна з акту опису й арешту майна - задовольнити частково.

Виключити з акту опису та арешту майна від 5.08.2014 року складеного державним виконавцем Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ Донцем Я.В. секції забору в кількості 7 штук та секції бардюрного відливу в кількості 20 штук.

В іншій частині позовних вимог Кременчуцької міської організації національної спілки художників України - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 9.06.2015 року.

Суддя: Степура А.А.