КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5851/15-ц
Провадження № 2/552/2296/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Миронець О.К., при секретарі - Виноградній Л.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь 120 683,95 гривень та судові витрати. Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь 156 400 гривень, які є компенсацією 50% вартості спільного автомобіля та 852,60 гривень на відшкодування понесених судових витрат. Також судом визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, що укладений 07.02.2014 року. Оскільки станом на 06.10.2015 року відповідач ОСОБА_4 кошти не сплатив по рішенню суду з нього підлягає до стягнення 3 % річних та інфляційні витрати, що складають 120683,95 гривень за невиконання судового рішення.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилась, її представник позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, його представник позов не визнав з підстав викладених в запереченнях та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши сторони встановив наступне.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля HYUNDAI IX 35 від 07.02.2014 року та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості ? частини вищевказаного автомобіля в сумі 156400 гривень. Дана сума була стягнута судом з тих підстав, що зазначений автомобіль був обєктом спільної сумісної власності подружжя, так як позов був предявлений щодо поділу спільного майна подружжя. Дане рішення суду містить посилання на норми Сімейного кодексу України.

Згідно розрахунку поданого позивачем за період з 07.02.2014 року по 02.10.2015 року сума 3% річних складає 7751,44 гривень, а інфляційні витрати за цей же період складають 112932,51 гривень.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В статті 625 ЦК України визначенi загальнi правила вiдповiдальностi за порушення грошового зобовязання i дiя цiєї статтi поширюється на всi види грошових зобовязань, якщо iнше не передбачено спецiальними нормами, що регулюють суспiльнi вiдносини з приводу виникнення, змiни чи припинення окремих видiв зобовязань.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дiю (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошi тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати вiд боржника виконання його обовязку.

Статтею 625 ЦК України регулюються зобовязальнi правовiдносини, тобто її дiя поширюється на порушення грошового зобовязання, яке iснувало мiж сторонами до ухвалення рiшення суду.

При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК , в якiй iдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивiльного законодавства, цивiльнi права та обовязки можуть виникати з рiшення суду, не дає пiдстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разi наявностi мiж сторонами делiктних, а не договiрних зобовязань. Крiм того, з рiшення суду зобовязальнi правовiдносини не виникають, оскiльки вони виникають з актiв цивiльного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК , адже рiшення суду лише пiдтверджує наявнiсть чи вiдсутнiсть правовiдносин.

Отже, ст. 625 ЦК не застосовується до правовiдносин, якi регулюються спецiальним законодавством. Зокрема, дiя ст. 625 ЦК не поширюється на сiмейнi правовiдносини.

Отже, оскільки між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку не можуть бути застосовані норми ст.625 ЦК України, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Миронець О.К.