У Х В А Л А

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Наталія Володимирівна, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року, заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2015 року й ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини першої статті 225 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини першої статті 225 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2011 року та 20 лютого 2013 року, постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, застосувавши положення статей 361-365 ЦПК України, виходив із того, що обставини, зазначені заявником, не були нововиявленими, а тому були відсутні підстави для перегляду рішення. При цьому, до спірних правовідносин судом касаційної інстанції норми матеріального права, зокрема, закріплені в частині першій статті 225 ЦК України, не застосовувались.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2011 року та 20 лютого 2013 року, що надані заявником як приклади, предметом розгляду судів касаційної інстанції було належне застосування судами норми матеріального права, закріпленої в частині першій статті 225 ЦК України, натомість норми права, передбачені у статтях 361-365 ЦПК України, судом касаційної інстанції до спірних правовідносин не застосовувались.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року відмовлено в задоволенні заяви заявника про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, оскільки наведені заявником судові рішення не є прикладам неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Таким чином, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Наталія Володимирівна, про визнання заповіту недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Ю.Л. Сенін