Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року перший заступник прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що прокуратурою м. Полтави проведена перевірка за зверненням ОСОБА_4 щодо його незаконного звільнення з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради (далі - КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради).

Наказом начальника КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради від 20 грудня 2007 року № 90-кОСОБА_4 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів 3 класу.

Наказом від 16 липня 2014 року позивач звільнений з посади в зв'язку з скороченням чисельності штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказ та трудову книжку ОСОБА_4 отримав 16 липня 2014 року.

Прокурор вважає вказаний наказ незаконним, оскільки порушено процедуру скорочення чисельності або штату працівників, об'єднано два види скорочення в одному наказі: скорочення чисельності працівників та скорочення штату працівників, які не є тотожними.

Позивачу одночасно з попередженням про звільнення не було запропоновано іншу посаду на підприємстві, КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради не врахувало переважного права позивача на залишення на роботі.

06 червня 2014 року КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради направлено на адресу голови профспілкового комітету подання про отримання згоди на звільнення у зв'язку зі скороченням, на яке 23 червня 2014 року профспілковий комітет обґрунтовано відмовив у звільненні працівників, в тому числі і ОСОБА_4

Також обґрунтовував свої вимоги тим, що в попередженні про скорочення від 06 березня 2014 року, в наказі від 24т квітня 2014 року № 74 «Щодо попередження працівників про можливе подальше вивільнення», поданні «Про отримання згоди на звільнення працівників у зв'язку зі скороченням» від 06 червня 2014 року необґрунтовано які зміни в організації виробництва або праці відбулися на підприємстві. Посилання відповідача у вказаних документах на причини економічного характеру, недопущення нераціонального використання бюджетних коштів, уникнення простою позивач вважає абстрактними поняттями.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконним наказ начальника КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради від 16 липня 2014 року № 47-к щодо звільнення ОСОБА_4 з посади водія автотранспортних засобів 3 класу в зв'язку зі скороченням чисельності і штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу у КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.

Стягнуто з КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16 липня 2014 року по 03 лютого 2015 року включно 30 588 грн 34 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Полтавська міська рада просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що профспілковим комітетом підприємства не надано згоди на звільнення ОСОБА_4 з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та у зв'язку з відсутністю доказів скорочення чисельності працівників і доказів наявності змін в організації виробництва та праці з причин економічного характеру, та дійшли вірного висновку, що з боку відповідача допущено порушення вимог трудового законодавства при звільненні ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Полтавської міської ради відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня