Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/3404/14-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Забродського М.І.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року у звязку з нововиявленими обставинами

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами. Просив скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року і прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей за безпідставністю; вирішити питання про поворот виконання вказаного рішення, зобовязавши ОСОБА_2 повернути йому суму 31 339,75 грн., сплачену ним, як аліменти; та зобовязати позивача змінити прізвище на інше. В обґрунтування заяви посилався на те, що на виконання рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зараз він звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства, оскільки має сумніви відносно походження дітей від нього. Під час розгляду цієї справи була призначена експертиза. Згідно висновку експерта його біологічне батьківство відносно дітей виключається. Вважає, що ці обставини є нововиявленими, а тому рішення суду за позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає перегляду та у задоволенні позову про стягнення аліментів має бути відмовлено.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року у звязку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Малинського районного суду Житомирської області. Зазначає, що суд зобовязаний був зупинити провадження у справі до вирішення позову щодо оспорювання батьківства. Знаючи про наявність доказів, що можуть бути підставою для задоволення позову про виключення відомостей про нього як батька з актових записів про народження дітей, суд не взяв цього до уваги.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» судам розяснено, що обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Норма ст.140 СК України дозволяє особі, яка сплачує аліменти за рішенням суду, оспорити, зокрема, батьківство. У разі задоволення такого позову, рішення суду про стягнення аліментів мало би бути скасовано за нововиявленими обставинами.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті щомісячні аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від доходу батька дітей (а.с.9-10).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходив із того, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та від цього шлюбу мають дітей. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Приписами ст.133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини.

Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановлює рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

ОСОБА_1 оспорив своє батьківство відносно синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому порядку, оскільки предявив позов до матері дітей про виключення записів про нього як батька з актових записів про народження хлопчиків.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2014 року та ухвала Апеляційного суду Житомирської області від 14 жовтня 2014 року скасовані, а цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька дитини, з участю органу опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації, направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.85-89).

Таким чином, не надано рішення суду, яке б набрало законної сили, яким би було виключено записи про ОСОБА_1 як батька з актових записів про народження хлопчиків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тобто належними та допустимими доказами не доведено відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та дітьми, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у звязку з нововиявленими обставинами, оскільки батьківство ОСОБА_1 відносно синів підтверджується свідоцтвами про їх народження, а висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 19 травня 2014 року, в якому вказано, що біологічне батьківство відносно дітей виключається, є одним із доказів, який повинен оцінюватися судом за правилами ст.212 ЦПК України під час розгляду справи про оспорювання батьківства, підлягає дослідженню й перевірці.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються незадоволення клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення справи за позовом про оспорювання батьківства, не ґрунтуються на вимогах закону. Так, відповідно до приписів ст.201 ЦПК України суд розглянув клопотання про зупинення провадження у справі по суті, з цього приводу виніс ухвалу від 10 березня 2015 року, у якій правильно послався на можливість, на підставі наданих доказів, встановити наявність чи відсутність нововиявлених обставин, а відтак обґрунтовано відмовив у зупиненні провадження у справі (а.с.92). За таких обставин, при розгляді заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не порушив норм процесуального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

У матеріалах справи відсутні докази того, що рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. За таких обставин, ч.2 ст.382 ЦПК України не допускає поворот виконання у справах про стягнення аліментів. Таким чином, суд першої інстанції ухвалою правомірно відмовив у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.ст.28,295 ЦК України, ст.113 СК України ОСОБА_2 має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Окрім того, ОСОБА_1 не мотивував, які його права при цьому порушуються та у чому це порушення полягає, а судовому захисту підлягає своє порушене право (ст.3 ЦПК України).

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, то апеляційний суд залишає її без змін згідно ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: