АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди(а.с.4-6, 75-78, 128-129).

Позивач зазначав, що 13.10.2014 року біля 17 год.20 хв. на пр.Воронцова у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, завдано механічні пошкодження, а власнику матеріальні збитки.

Постановою АНД районного суду м.Дніпропетровська від 12.11.2014 року винним в дорожньо-транспортній пригоди визнано ОСОБА_3

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості матеріального збитку №43/10/14 від 27.10.2014 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням експлдуатаційного зносу визначена у сумі 36 881,20 грн.

З приводу відшкодування шкоди звернувся до страховика, який 19.11.2014 року виплатив лише 15 936,48 грн.

Різниця між сумою завданої матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням у сумі 20 944,72 грн. не відшкодована.

Посилаючись на викладені обставини, в заяві про збільшення позовних вимог в редакції від 13.08.2015 року, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 600 грн.; стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 22 253,42 грн., 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 486,16 грн., інфляційні втрати 9240,80 грн., пеню(неустойку) в розмірі 7 573,21 грн., всього 38 553,59 грн., судові витрати по справі, що складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судового збору 392 грн.(а.с.128-129).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року позов задоволено частково(а.с.146-147).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 13 568,48 грн. матеріальної шкоди, 4 834,84 грн. пені, 243,60 грн. судових витрат, 3000,00 грн. витрат на правову допомогу та 600,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 22 246,92 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 21 253,42 грн., пеню у розмірі 7573,21 грн. Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених вимог, стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.149-152).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, якою передбачені підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою та не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди(ч.3 ст.386 ЦК України).

Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

По справі встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.10.2014 року на пр.Воронцова в м.Дніпропетровську з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1, технічно пошкоджено автомобіль «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.11.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу(а.с.10).

Із справи вбачається, що згідно Полісу №АС/8805563 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», де забезпеченим транспортним засобом значиться автомобіль «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_1.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу №43/10/14 від 27.10.2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 при безпосередньому огляді транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, яка визначена як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, складає 36 881,20 грн.(а.с.11-19).

За змістом звіту №9439 від 28 жовтня 2014 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» без огляду транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, складає 20887,75 грн. (а.с.33-50).

31 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.10.2014 року(а.с.8).

Згідно страхового акту №121332 від 10.11.2014 року та повідомлення ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» за вих.№129465 від 10.11.2014 року страховик прийняв рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 15 936,48 грн. (а.с.7, 50).

Досліджуючи зазначені звіти про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, суд обгрунтовано не взяв до уваги звіт №9439 від 28 жовтня 2014 року, оскільки останній оцінювачем ОСОБА_5 складено в порушення п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N142/5/2092, (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року N1335/5/1159), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395, без огляду транспортного засобу.

При наведених обставинах суд прийшов до правильного висновку, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу №43/10/14 від 27.10.2014 року, складає 36 881,20 грн.

Задовольняючи позов частково, та стягуючи з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» недоплачене грошове відшкодування у сумі 13 568,48 грн., суд із суми 36 881,20 грн. відрахував 7 376,24 грн., що складає 20% ПДВ, та сплачену страховиком суму 15 936,48 грн. При цьому, врахувавши стягнуту з відповідача на користь позивача суму залишку страхового відшкодування у розмірі 13 568,48 грн., суд пропорційно зменшив розмір пені до суми 4 834,84 грн. Що стосується інших вимог позивача, то суд зазначив, що вони не грунтуються на законі.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика.

Так, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком - ст.990 ЦК України.

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно роз'яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Як видно із справи, зменшуючи страхове відшкодування визначене згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу №43/10/14 від 27.10.2014 року у сумі 36 881,20 грн., на суму 7 376,24 грн., що складає 20% ПДВ, суд не врахував наступне.

Так, із справи видно, що згідно договору наряд-замовлення на роботи №2478 від 25.11.2014 року та акту надання послуг №0229/1 від 15 грудня 2014 року, укладених між ПП ОСОБА_6 та ОСОБА_2, загальна вартість робіт по ремонту автомобіля «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, складає 15 139,25 грн.(а.с.79-80).

За проведення вказаних робіт ОСОБА_2 сплатив ПП ОСОБА_6 15 139,25 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.12.2014 року (а.с.81).

Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого 07.08.2014 року, та свідоцтва платника єдиного податку серії А №002003, виданого суб'єкту господарювання ОСОБА_6, вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6 є платником податків(а.с.82-83).

Згідно переліку запасних деталей після дефектовки №2210 від 25.11.2014 року вартість запасних деталей для ремонту автомобіля «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, складає 16 128,00 грн., яка сплачена позивачем фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15.12.2014 року(а.с.80, 80 зворот).

Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого 12.08.2014 року, та свідоцтва №100148998 про реєстрацію платника податку на додану вартість, вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7, є платником податків(а.с.85-87).

Отже, наведене свідчить, що фактичні витрати ОСОБА_2, які пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Міцубіші Грандіс», державний номер НОМЕР_2, складають 31 267,25 грн.(15 139,25 грн. + 16 128,00 грн. = 31 267,25 грн.), оплата вказаної суми здійснена ним суб'єктам господарювання, які є платниками податку на додану вартість, а відтак зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ, є помилковим, а тому відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутні підстави для зменшення суму відшкодування на суму податку на додану вартість.

Враховуючи, що фактичні витрати позивача складають суму 31 267,25 грн., то при вирішенні питання щодо суми страхового відшкодування необхідно виходити саме із суми 31 267,25 грн., а не встановленої звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу №43/10/14 від 27.10.2014 року суми 36 881,20 грн.

Як видно із справи, позивачем також понесені витрати по заміні важиля підвиски і ступиці з урахуванням зносу у сумі 5 922,65 грн., що підтверджується рахунком на оплату №1402 від 07 травня 2015 року(а.с.97). Про пошкодження важиля підвиски і ступиці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.10.2014 року, та необхідність заміни останніх, зазначено у поясненнях оцінювача ОСОБА_4, яким складено звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу №43/10/14 від 27.10.2014 року, та підтверджується замовленням №164347 на виконання робіт по ремонту автомобіля(а.с.88,89,90).

Таким чином, з урахуванням сплаченого ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» страхового відшкодування у сумі 15 936,48 грн., недоплата страхового відшкодування складає 21 253,42 грн.(31 267,25 грн. + 5 922,65 грн. - 15 936,48 грн. = 21 253,42 грн.), а не суму 13 568,48 грн., як визначив суд.

Що стосується суми пені за несвоєчасне виконання умов договору, то суд прийшов до висновку, що відповідно до положень ст.36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» підлягає стягненню пеня, однак її розмір зменшив пропорційно до суми стягнутого страхового відшкодування. Разом з тим, зазначені судом підстави зменшення пені є помилковими.

Так, із справи видно, що страхове відшкодування згідно страхового акту №121332 від 10.11.2014 року та повідомлення ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» за вих.№129465 від 10.11.2014 року, сплачено страховиком 19.11.2014 року у сумі 15 936,48 грн.(а.с.7,50). Враховуючи загальний розмір страхового відшкодування визначений у сумі 37 189,90 грн.(31 267,25 грн. + 5 922,65 грн.), недоплата страхового відшкодування складає 21 253,42 грн.

За період з 19.11.2014 року по 13.08.2015 року, дата збільшення позивачем позовних вимог(а.с.128-129), прострочення виконання зобов'язання складає 268 днів, а відтак сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, що визначено ст.36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та даних подвійної облікової ставки Національного банку України за вказаний період(а.с.130), розмір пені за вказаний період складає 7573,21 грн.

Отже, за прострочення виплати страхового відшкодування з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» підлягає стягненню пеня у розмірі 7 573,21 грн., замість визначеної судом у розмірі 4 834,84 грн.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат, суд першої інстанції не врахував, що зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч.2 ст.625 ЦК України, так і нормами ст.ст.549,550 ЦК України(постанова Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12).

Так, з урахуванням розміру грошового зобов'язання, а саме недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 21 253,42 грн., 3% за період з 19.11.2014 року по 13.08.2015 року - 268 днів, складає суму 468,16 грн.

Інфляційні втрати суми страхової виплати з урахуванням недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 21 253,42 грн. та встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме за період з 19.11.2014 року по 13.08.2015 року (103,00%; 103,10%; 105,30%; 110,80%; 114,00%; 102,20%; 100,40%; 99,00%) (а.с.132), складають суму 9240,80 грн.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та пені підлягає зміні, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання підлягає скасуванню на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК україни, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 недоплаченого страхового відшкодування у сумі 21 253,42 грн., замість визначеного судом у сумі 13 568,48 грн.; пені у розмірі 7 573,21 грн., замість визначеної судом у розмірі 4 834,84 грн.; три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 468,16 грн. та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 9 240,80 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 118,00 грн.(а.с.148).

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та пені змінити, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання скасувати, позовні вимоги ОСОБА_2 в зазначеній частині задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 недоплачене страхове відшкодування у сумі 21 253,42 грн., замість визначеного судом у сумі 13 568,48 грн., пеню у розмірі 7 573,21 грн., замість визначеної судом у розмірі 4 834,84 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 468,16 грн. та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 9 240,80 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» судові витрати у вигляді сплаченого судового за подання апеляційної скарги у сумі 118,00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -