Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/187/15 Головуючий у 1 інстанції: Дараган Л.В.
№ провадження 22-ц/778/3027/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Сапун О.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року у справі за позовом Роздольського комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з постачання холодної води з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Роздольське КП ВУЖКГ звернулось до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з постачання холодної води, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

У позові зазначало, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і є абонентом Роздольського КП ВУЖКГ.

10 серпня 2007 року між сторонами був укладений договір про надання послуг з водопостачання, за умовами якого за послуги по забезпеченню питною водою споживач зобов"язується здійснювати оплату за встановленими тарифами та у встановлені терміни.

Крім того, відповідач має 50% знижку на оплату наданих послуг з водопостачання, як пенсіонер МВС, однак здійснювати оплату за спожиті послуги відмовляється, вважаючи, що по оплаті зазначеної послуги має 100% пільгу.

У зв'язку з цим, з урахуванням права відповідача на 50% знижку по оплаті, за період з 01.05.2008 року по 01.09.2011 року у нього утворилась заборгованість в сумі 999 грн. 30 коп., за період з 01.10.2011 року по 01.02.2015 року розмір заборгованості складає 180 грн. 28 коп., загальна сума становить 2 719 грн. 86 коп.

Виданий Михайлівським районним судом Запорізької області судовий наказ від 26.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Роздольського КП ВУЖКГ боргу за постачання холодної води у сумі 1540 грн., а також інфляційних втрат та 3% річних, за заявою відповідача був скасований ухвалою суду від 26 січня 2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути з відповідача борг у сумі 2 719 грн. 86 коп. за постачання холодної води, 77 грн. 01 коп. втрат від інфляційних процесів, 46 грн. 20 коп. - 3% річних та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Роздольського комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства суму заборгованості за надані комунальні послуги з постачання холодної води в розмірі 1 605 грн. 75 коп., втрати від інфляційних процесів в розмірі 77 грн. 01 коп., три відсотки річних в розмірі 46 грн. 20 коп., а всього суму в розмірі 1 728 грн. 96 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як передбачено ч.1 ст. 19 Закону України від 24.06.2004 року „ Про житлово - комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов"язки споживача та виконавця житлово- комунальних послуг. Споживач, зокрема, зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, та Роздольським КП ВУЖКГ був укладений договір про надання послуг з водопостачання, за умовами якого споживач зобов"язувався сплачувати послуги у встановлені договором строки(а.с.11-16).

ОСОБА_2 має статус ветерана органів внутрішніх справ, який живе і працював у сільській місцевості(а.с.49), у зв"язку з чим оплата послуг з водопостачання розраховувалась йому з урахуванням 50% пільги.

Починаючи з 01.05.2008 року, послуги з водопостачання ОСОБА_2 на оплачувалися, оскільки відповідач вважає, що відповідно до ст. 22 Закону України „Про міліцію" йому, як колишньому працівнику міліції, що проживає у сільській місцевості, забезпечується безоплатно не тільки житло з опаленням і освітленням за встановленими нормами, але вказана пільга поширюється й на інші комунальні послуги, зокрема, з постачання холодної води.

За наданими позивачем розрахунками, за період з травня 2008 року по грудень 2012 року заборгованість з оплати водопостачання складає 1611 грн. 61 коп., за період з січня 2013 року по вересень 2014 року -927 грн. 96 коп., з жовтня 2014 року по 01.02.2015 року - 180 грн. 28 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи заборгованість по щомісячним платежам за період з грудня 2011 року по січень 2015 року у сумі 1605 грн. 75 коп., суд застосував позовну давність, враховуючи відповідну заяву ОСОБА_2, перебіг якої був перерваний у зв"язку зі зверненням 25.12.2014 року Роздольського КП ВУЖКГ до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості(а.с.50).

Стягуючи 77 грн. 01 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості за порушення відповідачем зобов"язань по оплаті послуг з водопостачання та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 46 грн. 20 коп., суд правильно виходив з того, що правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з водопостачання, є грошовим зобов"язанням, а тому вірно застосував положення ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідно до яких інфляційне нарахування на суму боргу і 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації( плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо заперечень ОСОБА_2 проти позову з тих підстав, він є пенсіонером МВС, який живе і працював у сільській місцевості і був звільнений зі служби за віком, а тому відповідно до положень ч.5 ст. 22 Закону України „Про міліцію" має 100 % пільгу по оплаті водопостачання, то суд правомірно визнав їх безпідставними.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 22 Закону України від 20.12. 1990 року „Про міліцію"( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Працівники міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та селищах міського типу, і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безоплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами, а також користуються і іншими пільгами, передбаченими законодавством.

За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

Іншими пільгами, передбаченими законодавством, є, зокрема, визначена у п.6 ч.1 ст. 6 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист"(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пільга у виді 50 - відсоткової знижки плати за комунальні послуги(водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги).

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про порушення судом норм матеріального права при вирішенні питання щодо обсягу та розміру визначених йому, як ветерану МВС, пільг з оплати комунальних послуг, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки грунтуються на помилковому тлумаченні відповідачем положень ст. 22 Закону України „Про міліцію", не зважаючи на роз"яснення, які надавалися йому органами соціального захисту населення в межах їх компетенції з питання наявності у нього пільг на житлово-комунальні послуги.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та ухваленні рішення не встановлено, тому передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: