Справа № 388/1242/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

17.11.2015

Долинський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого-судді Бойка П.М.

при секретарі Марченко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Долинській справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради Кіровоградської області, третя особа- ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними, мотивуючи вимоги тим, що починаючи з вересня 2010 року він неодноразово звертався до Долинської міської ради з вимогами щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.Долинська, в зв»язку з тим, що власники суміжних земельних ділянок незаконно захопили частку його земельної ділянки і самовільно без дозволу збудували споруди, зменшивши розміри його земельної ділянки на дві сотки.

В 2012 році Долинським районним судом Кіровоградської області було винесено рішення про примусове встановлення меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 в м.Долинська.

В 2014 році суміжне домоволодіння по АДРЕСА_3 в м.Долинська купив ОСОБА_3, який в 2015 році виготовив технічну документацію на вказану земельну ділянку. Після чого ОСОБА_3 запропонував йому підписати акт про встановлення та узгодження меж земельної ділянки і акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, але він відмовився від підпису. Згідно витягу з протоколу № 5 засідання комісії по вирішенню спорів при виконавчому комітеті міської ради від 12.05.2015 року, узгоджено межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 без підпису користувача суміжної ділянки по АДРЕСА_1. Просить скасувати рішення комісії по вирішенню земельних спорів при виконавчому комітеті Долинської міської ради від 12.05.2015 року як безпідставного та про примусове відновлення та про встановлення меж земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_3 спеціалістами землевпорядниками Долинської міської ради, відповідно до вимог ЗК України та Інструкції Державного Комітету України із земельних ресурсів.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовільнити.

Представник Долинської міської ради Кіровоградської області позов не визнав повністю, суду пояснив, що питання щодо встановлення меж присадибної ділянки по АДРЕСА_1 розглядалось та вирішувалося міською радою неодноразово, також проводилися обміри земельних ділянок по АДРЕСА_1 в березні 2011 року. Не погодившись з обмірами ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про примусове встановлення меже земельних ділянок по АДРЕСА_2, вимогу щодо примусового встановлення меж між даними присадибними ділянками суд задовільнив. В подальшому спеціалістами-землевпорядниками спільно з ВДВС Долинського РУЮ було встановлено межі земельних ділянок по АДРЕСА_2, та закріплено умовними межовими знаками. Доказами цього являється акт державного виконавця від 14.06.2012 року. На даний час згідно постанови ДВС від 20.06.2012 року виконавче провадження з примусового виконання закінчено. Так як, позивач не погоджувався з встановленими міською радою межами йому було рекомендовано звернутися до організації, яка має ліцензію на землевпорядні роботи з метою встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно Інструкції по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками встановленого зразка. Просить, в задоволенні позовних відмовити.

Третя особа - ОСОБА_3 заперечує проти задоволення заявлення позовних вимог.

Згідно витягу з протоколу № 5 засідання комісії по вирішенню спорів при виконавчому комітеті міської ради від 12.05.2015 року, узгоджено межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 без підпису користувача суміжної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, встановлено примусово межу земельних ділянок по АДРЕСА_2 в м.Долинська.

Згідно акту державного виконавця від 14.06.2012 року встановлено межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до правовстановлюючих документів. Вказаний акт підписано ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Органами місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення земельних спорів, визначені виконавчі органи сільських, селищних, міських рад (ч.1 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Особа, зацікавлена у вирішенні земельного спору, може звернутись до такої Комісії із заявою щодо неможливості узгодити межі земельної ділянки в натурі у зв'язку з відсутністю суміжних землекористувачів, ненадання ними згоди на погодження чи з інших причин. За наявністю такого прохання (заяви) та інших необхідних документів цей спір розглядається колегіально Комісією з питань землекористування, а в разі необхідності спільно з іншими комісіями, наприклад із Комісією архітектури, містобудування та охорони історичного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України).

Відмова в погодженні меж земельної ділянки може перешкодити іншій особі (сусіду) в оформленні прав на неї.

Відповідно до ч.3, 5 ст.158 Земельного Кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Пунктом 2.8 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 якою передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає і акт узгодження меж земельних ділянок, підписаний землекористувачами суміжних земельних ділянок.

Проте, у вказаному п. 2.8 Інструкції передбачено, що технічна документація із землеустрою включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку;матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Ні Земельним кодексом України, ні Інструкцією не передбачено жодної можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних ділянок погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови від підписання акту, оскільки така відмова не тягне за собою відмову у встановленні меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками з урахування вимог п. 3.12 Інструкції, у якій зазначено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Судом встановлено, що згідно Інструкції про встановлення(відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої

технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, встановлено примусово межу земельних ділянок по АДРЕСА_2 в м.Долинська. В подальшому спеціалістами- землевпорядниками спільно з ВДВС Долинського РУЮ було встановлено межі земельних ділянок по АДРЕСА_2 та закріплено умовними межовими знаками, що підтверджується актом державного виконавця від 14.06.2012 року, на даний час виконавче провадження з примусового виконання закінчено (постанова ДВС від 20.06.2012 року). Згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2013 року зазначено, що 14.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Долинського РУЮ, Соколовською В.В., складено акт про примусове виконання рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2011 року, згідно виконавчого листа № 2-443, виданого 23.11.2011 року, та встановлено межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 в м.Долинська відповідно з право встановлювальними документами на ці земельні ділянки. Акт державного виконавця про виконання рішення ОСОБА_1 підписаний без застережень (а.с.142), тобто територія домоволодіння по АДРЕСА_1 визначена та зафіксована межами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Долинської міської ради Кіровоградської області про скасування рішення комісії по вирішенню земельних спорів при виконавчому комітеті Долинської міської ради від 12.05.2015 року як безпідставного та про примусове відновлення та про встановлення меж земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_3 спеціалістами землевпорядниками Долинської міської ради, відповідно до вимог ЗК України та Інструкції Державного Комітету України із земельних ресурсів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст.294 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду П. М. Бойко