УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі: головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про відстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року заявники звернулися до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду, вказавши, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20 листопада 2014 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. В провадженні Іллічівського відділу ДВС знаходяться виконавчі провадження №№ 48795499, 48795310, 48794897, 48795041 про виселення боржників з квартири №3, розташованої в будинку №6 по вул. 25 квартал в м.Маріуполі, відкриті на підставі виконавчих листів №264/7402/13-ц, виданих Іллічівським районним судом м.Маріуполя 19.03.2015 року. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру в теперішній час у виконавчій службі провадження не відкрито. Однак, оскільки виселення мешканців із спірної квартири відбувається у звязку із порушенням зобовязальних відносин за кредитним договором; спірна квартира була предметом договору застави у зазначених правовідносинах, а відтак, оскільки набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року та наявні умови, які ним передбачені, зокрема: укладення споживчого кредиту в іноземній валюті, виселення мешканців відбувається із квартири, яка була предметом забезпечення зобовязань за кредитним договором, таке нерухоме житлове майно виступає як постійне місце проживання позичальників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у власності яких немає іншого нерухомого житлового майна. Наявність таких обставин ускладнюють виконання рішення, а тому у відповідності до ст.373 ЦПК України просять заяву задовольнити та відстрочити виконання судового рішення до втрати чинності Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Заявники в судове засідання не зявились, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, в яких вказали, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Іллічівського відділу ДВС Маріупольського МУЮ в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 264/7402/13-ц та заяви про відстрочку виконання рішення суду, зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20 листопада 2015 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення. Згідно із вказаним рішенням, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 0403/1207/71-026 від 28.12.2007 року, яка складає 1 382 057,88 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», а також виселено без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1, та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі 3555,70 грн.

В провадженні Іллічівського відділу ДВС знаходяться виконавчі провадження №№ 48795499, 48795310, 48794897, 48795041 про виселення боржників з квартири №3, розташованої в будинку №6 по вул. 25 квартал в м.Маріуполі, відкриті на підставі виконавчих листів №264/7402/13-ц, виданих Іллічівським районним судом м.Маріуполя 19.03.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З роз'яснень, наданих в п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що відповідно до ст.217 ЦПК України визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У разі задоволення заяви в ухвалі суду, крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК, зазначається строк дії відстрочки (розстрочки), а при наданні розстрочки, крім того, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми. Межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно положень ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів дано в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

Відповідно до цих роз'яснень, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Стягнення на предмет іпотеки являється забезпеченням виконанням зобов'язання, тобто цивільно-правовою відповідальністю особи у випадку не виконання зобов'язань за основним зобов'язанням (кредитним договором), а відповідно дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ поширюється на вимогу про стягнення на предмет іпотеки згідно з рішення суду від 20 листопада 2014 року.

Згідно ч.4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до Розділу V Закону України «Про іпотеку», задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки включає в себе, поміж іншого, такі складові: звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців, реалізація предмета іпотеки.

Правовідносини пов'язані з виселенням, є похідними від передбаченої Законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки і підлягають застосуванню на стадії примусового виконання судового рішення.

Тобто процес виселення мешканців з предмета іпотеки, в тому числі й ухвалення судом відповідного рішення, є однією з обов'язкових умов примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, а тому в даному випадку Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на правовідносини, щодо виселення з предмету іпотеки.

Так, рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя встановлено, що 28.12.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк» ) та ОСОБА_1 укладено договір №0403/1207/71-026 про надання останній кредиту у сумі 70000,00 доларів США; на забезпечення виконання договору кредиту між «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк» ) та ОСОБА_1 28.12.2007 укладено договір іпотеки, за умовами якого остання передала банку в іпотеку квартиру №3 в будинку №6 на вул. 25квартал в м.Маріуполі; факт реєстрації у встановленому порядку місця проживання відповідачів за конкретною адресою є достатньою підставою вважати факт фізичного їх проживання за цією ж адресою, до того часу, поки у встановленому порядку не буде доведено протилежне. Встановлені обставини судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України.

Разом із тим із матеріалів справи, судом встановлено, що кредитні кошти за кредитним договором від 28.12.2007 №0403/1207/71-026 призначені для здійснення позичальником розрахунку по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_6, ОСОБА_7 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 (п.1.4 кредитного договору) /а.с.6 т.1/; нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 є загальною площею 71,6 кв.м., згідно з іпотечним договором від 28.12.2007 /а.с.14 т.1/; таке нерухоме житлове майно є постійним місцем проживання позичальника ОСОБА_1 та членів її родини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 яка є неповнолітньою, що встановлено рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя.

Попри те, суду не надано доказів, що у власності відповідачів знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що заява про відстрочку виконання рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20 листопада 2014 року є обгрунтованою, оскільки примусове виселення з квартири, у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» неможливе, адже, така квартира була предметом забезпечення зобовязань за споживчим кредитом наданим у іноземній валюті (кредитний договір №0403/1207/71-026 від 28.12.2007), є єдиним житлом відповідачів, а тому чинність такого Закону є тією встановленою винятковою обставиною, що утруднює виконання рішення суду, у відповідності до ст.373 ЦПК України, а тому заяву необхідно задовольнити та відстрочити виконання рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20 листопада 2014 року в частині виселення ОСОБА_4 до втрати чинності вищевказаного Закону.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.373 ЦПК України та керуючись ст.ст.208, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про відстрочку виконання рішення суду - задовольнити.

Виконання рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20 листопада 2014 року по виселенню ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_3 відстрочити до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_8