Справа № 299/2288/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівська взуттєва фабрика» на рішення Виноградівського районного суду від 18 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виноградівської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пред'явили позов до Виноградівської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до виписки із протоколу №49 від 16.01.1997 року спільного засідання профкому та адміністрації Виноградівської взуттєвої фабрики, позивачам було виділено квартири в фабричному будинку по АДРЕСА_1, що стверджується відповідними ордерами на вселення та не заперечується відповідачем. В подальшому, 07.07.1998 року між позивачами, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Виноградівською взуттєвою фабрикою було укладено договір про сумісну діяльність, відповідно до якого вони дійшли до згоди організувати будівництво чотириквартирного будинку по вищевказаній адресі АДРЕСА_1. Зокрема, даним договором було передбачено наступне: сторони прийшли до згоди організувати будівництво чотириквартирного будинку по АДРЕСА_1. Будівництво проводитиметься на базі належного Підприємству недобудованого будинку. Сторони здійснюють будівництво шляхом об'єднання спільних зусиль та фінансових ресурсів. Крім прав, передбачених в п.2.1. цього договору, фізичні особи-учасники даного договору додатково мають переважне право перед третіми особами на викуп (в т. ч. на умовах приватизації) майнової частки Підприємства після здачі будинку в експлуатацію

Позивачі взяті на себе зобов'язання виконали в повному обсязі: здійснили все будівництво, витратили кошти на ремонт приміщень, будівництво, оплату будівельних робіт та матеріалів, що підтверджується первинними фінансовими документами (надані для ознайомлення в судовому засіданні та приєднанні до матеріалів справи). Фабрика не вклала жодних коштів, а надала тільки 4-х квартирний нежитловий будинок у аварійному стані. Після чого позивачами було виготовлено технічні паспорти на відповідні квартири. Даний 4-х квартирний (вже житловий) будинок було введено в експлуатацію. Розпорядженням голови Виноградівської РДА №489 від 26.12.2008 року було затверджено акт державної приймальної комісії від 22.12.2008 року закінченого будівництвом 4-х квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Даним розпорядженням було також зобов'язано забудовника (заступника директора взуттєвої фабрики ОСОБА_7.) передати, а Виноградівській міській раді (міському голові - Бочкай С.З.) взяти на баланс 4-х квартирний житловий будинок з метою подальшої приватизації квартир громадянами з урахуванням умов договору від 07.07.1998 року «Про сумісну діяльність», однак, даним розпорядженням жодним чином не було вказано на необхідність у визнанні права власності на даний об'єкт за Взуттєвою фабрикою.

Рішенням №54 від 24.02.2009 року Виноградівської міської ради за ВАТ «Виноградівська взуттєва фабрика» визнано право власності на 4-х квартирний будинок в АДРЕСА_1, відповідно до якого Виноградівською міською радою видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке було зареєстроване у Виноградівському РБТІ.

При цьому позивачі багато років працювали на Виноградівській взуттєвій фабриці, стояли на черзі, згідно укладеного договору за свої кошти добудовували квартири, однак на даний час вони не є власниками даних квартир, так як власником є ТОВ «Виноградівська взуттєва фабрика», яка відмовляється виконувати розпорядження Виноградівської РДА і передавати на баланс даний будинок Виноградівській міській раді, для продовження приватизаційних процесів, позивачі позбавлені права приватизувати квартири і повинні викуповувати квартири, що вважають незаконним.

Виконавчий комітет Виноградівської міської ради, визнаючи за ВАТ "Виноградівська взуттєва фабрика" право власності на чотирьох квартирний житловий будинок в АДРЕСА_1, який був виключений з Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Виноградівської взуттєвої фабрики, складеного комісією з корпоратизації, затвердженого Державним комітетом України з легкої і текстильної промисловості від 25.07.1994р., із вартості цілісного майнового комплексу, і який числився в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності, прийняв рішення №54 від 24.02.2009 року "Про визнання права власності на будівлі", яке на думку позивачів, не відповідає ст.41 Конституції України, ст. ст. 318, 321, 326 ЦК України.

Враховуючи, що посадові особи Взуттєвої фабрики постійно виселяють позивачів із квартир, вчиняють перешкоди в їх користуванні, протидіють їм у приватизації квартир, позивачі вважають за доцільне скасувати рішення виконкому і поновити їх порушені права та обов'язки. З часу укладення договору та за станом на дату прийняття рішення виконавчого комітету міської ради та видачі свідоцтва про право власності, взуттєва фабрика не повертала позивачам кошти, внесені як внесок у спільну діяльність. Взуттєва фабрика всупереч вимогам законодавства одноособово, без погодження з іншим учасником спільної діяльності - позивачами звернулася до відповідача з питання оформлення права власності на спірний об'єкт, не надала відповідачу договір про сумісну діяльність, що зумовило прийняття відповідачем рішення виконавчого комітету про оформлення права власності на спірний об'єкт - будівлю лише за Взуттєвою фабрикою та видачу їй свідоцтва про право власності на цей об'єкт, оскільки Акти приймання-передавання щодо введеного в експлуатацію спірного об'єкту між позивачами та Взуттєвою фабрикою не складалися, а відтак, дана обставина не може свідчити про виникнення у Взуттєвої фабрики одноособово права власності на спірний об'єкт, а підтверджує лише невиконання нею обов'язків за договорами про сумісну діяльність та порушення права позивачів, яке підлягає захисту.

На підставі наведеного просили суд: 1) визнати недійсним та скасувати п.3 рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради №54 від 24.02.2009 року «Про визнання права власності на будівлі»; 2) скасувати державну реєстрацію права власності ВАТ «Виноградівська взуттєва фабрика» на 4-х квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням Виноградівського районного суду від 18.08.2015 року (з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду про виправлення описки від 17.09.015 року) позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано п.3 рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради №54 від 24.02.2009 року «Про визнання права власності на будівлю». Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виноградівського РУЮ від 08.02.2014 року за №10750920 про проведення державної реєстрації права власності на 4-х квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 за ТОВ «Виноградівська взуттєва фабрика».

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Виноградівська взуттєва фабрика» подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, посилається на те, що суд вирішив питання права та обов'язки апелянта, який не був залучений до участі у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню.

Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради №54 від 24.02.2009 року «Про визнання права власності на будівлі» (п.3) визнано право власності на 4-х квартирний житловий будинок в АДРЕСА_1, за Відкритим акціонерним товариством «Виноградівська взуттєва фабрика». На підставі даного рішення 26.02.2009 року ВАТ «Виноградівська взуттєва фабрика» видано свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та здійснено державну реєстрацію права власності на дане нерухоме майно за ВАТ «Виноградівська взуттєва фабрика» (а.с.42-43).

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач - це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого пред'явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред'являючи позов, позивачі в якості відповідача зазначили лише Виноградівську міську раду. В процесі розгляду справи, в порядку ст.33 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Однак, з оскаржуваного п.3 рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради №54 від 24.02.2009 року вбачається, що таким визнано право власності на 4-х квартирний будинок в м.Виноградів, АДРЕСА_1 за ВАТ «Виноградівська взуттєва фабрика». Тобто, даним рішенням апелянта наділено певними майновими правами, а тому у разі його скарження іншою особою, такий повинен обов'язково залучатися у якості відповідача по справі. Аналогічно стосовно другої позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності за апелянтом, останній також повинен був обов'язково залучатися до участі у справі в якості відповідача, так як це стосується безпосереднього вирішення його законних прав (права власності на нерухоме майно). Натомість по даній цивільній справі апелянт до участі в розгляді справи не залучався.

Тобто, даний позов пред'явлено без залучення обов'язкового відповідача, а відтак суд першої інстанції задовольняючи такий позов, фактично вирішив питання про права та обов'язки апелянта, який не був залучений як відповідач по справі, що не допускається, та позбавив його права власності на дане майно.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів в порядку ст. 33 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 307 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівська взуттєва фабрика» задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 18 серпня 2015 року скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виноградівської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його постановлення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді