АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Горобець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, процентів та пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення суми вкладу, процентів та пені.

24.11.2014 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, а 11.06.2015 року та 18.08.2015 року - заяви про збільшення позовних вимог.

У мотивування вимог посилалася на те, що вона уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» договори:

- SAMDNWFD №00 від 24.10.2013 року на вклад «Депозит Плюс», згідно якого банк прийняв від неї в тимчасове користування суму 16078,46 USD зі сплатою 7% річних на строк до 24.04.2014 року;

- SAMDNWFD №6700 від 28.10.2013 року на вклад «Депозит Плюс», згідно якого банк прийняв від неї в тимчасове користування суму 27000USD зі сплатою 7% річних на строк до 28.04.2014 року;

- SAMDNWFD №300 від 21.11.2013 року на вклад «Стандарт», згідно якого банк прийняв від неї в тимчасове користування суму 7400USD зі сплатою 7,5% річних на строк до 21.05.2014 року.

Відповідач договору не виконав та не повернув належні їй суми вкладу та процентів.

20.08.2014 року вона подала до банку заяву вх. №3317 з проханням повернути депозитні вклади та надати письмову відповідь про результати її розгляду.

Відповіддю від 26.08.2014 року №20.1.0.0.0/7-20140820/1025 її було повідомлено, що в своїй діяльності банк керується вимогами чинного законодавства України та робить все можливе для врегулювання ситуації і вирішення юридичних питань з виплати вкладів та з карток, у тому числі в міжнародних судах. Для вирішення питання з нею зв'яжеться відповідальний співробітник банку.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 24.10.2013 року SAMDNWFD №00 за період з 24.10.2013 року станом на 24.03.2014 року залишок становить 16549,42 USD, з них 16078,46 USD - тіло депозиту та 470,96 USD - проценти.

Проте, станом на 09.09.2015 року банк зобов'язаний сплатити 2112,19 USD процентів, а разом - 18190,65 USD.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 28.10.2013 року SAMDNWFD №6700 за період з 28.10.2013 року станом на 28.03.2014 року залишок становить 27790,87 USD, з них 27000 USD - тіло депозиту та 790,87 USD - проценти.

Однак, станом на 09.09.2015 року банк зобов'язаний сплатити 3526,21 USD процентів, а разом - 30526,21 USD.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 21.11.2013 року SAMDNWFD №300 за період з 21.11.2013 року станом на 21.03.2014 року залишок становить 7584,12 USD, з них 7400 USD - тіло депозиту та 184,12 USD - проценти.

Станом на 09.09.2015 року банк зобов'язаний сплатити 998,64 USD процентів, а разом - 8398,64 USD.

Також з відповідача підлягають стягненню у відповідності зі ст. 625 ЦК України три відсотки річних, що по договору від 24.10.2013 року SAMDNWFD №00 з 24.04.2014 року по 09.09.2015 року становить - 727,69 USD; по договору від 28.10.2013 року SAMDNWFD №6700 з 28.04.2014 року по 09.09.2015 року становить - 1211,43 USD; по договору від 21.11.2013 року SAMDNWFD №300 з 21.05.2014 року по 09.09.2015 року становить - 317,22 USD.

Окрім того, підлягає стягненню пеня у розмірі трьох відсотків, що становить по договору від 24.10.2013 року SAMDNWFD №00 - 22985,84 USD; по договору від 28.10.2013 року SAMDNWFD №6700 - 37982,18 USD; по договору від 21.11.2013 року SAMDNWFD №300 - 10114,80 USD.

З урахуванням наведеного просила суд стягнути з відповідача 130 454, 66 доларів США, в тому числі:

- заборгованість по тілу та відсотках за договором банківського вкладу SAMDNWFD №00 від 24.10.2013 року на загальну суму 18190,65 доларів США, з них 16078,46 доларів США по тілу депозиту, 2112,19 доларів США процентів;

- заборгованість по тілу та відсотках за договором банківського вкладу SAMDNWFD №6700 від 28.10.2013 року на загальну суму 30526,21 доларів США, з них 27000 доларів США по тілу депозиту, 3526,21 доларів США процентів;

- заборгованість по тілу та відсотках за договором банківського вкладу SAMDNWFD №300 від 21.11.2013 року на загальну суму 8398,64 доларів США, з них 7400 доларів США по тілу депозиту, 998,64 доларів США процентів;

- три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2256,34 доларів США;

- пеню у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення в сумі 71082,82 доларів США.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь позивача 130454,66 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави Україна 3654 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначає, що позивачем не надано належних доказів укладення спірних договорів банківського вкладу, зокрема, не надано ані депозитних договорів, ані квитанцій про внесення коштів.

У зв'язку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не має доступу до інформації щодо клієнтів, які укладали договори з Філією «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» не має можливості підтвердити існування правовідносин з позивачем.

Вказує, що позивачем не доведено находження коштів на спірні рахунки.

Також, порядок та форма надання виписок передбачена при укладенні договору банківського рахунку, а не договору банківського вкладу.

Окрім того, положення п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо сплати пені у розмірі 3% не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини і на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Звертає увагу й на те, що Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», тому відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та м. Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та м. Севастополя.

Рішенням Центрального банку Російської Федерації №РН-33/1 від 21.04.2014 року було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополя.

Згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасом окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Законодавством РФ було визначено, що автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» взяла на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі вкладникам філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та відповідача, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 24.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено Договір банківського вкладу №SAMDNWFD500, згідно якого вклад «Депозит Плюс» оформлений 24.10.2013 року, сума вкладу - 16078,46 USD, вклад оформлюється на строк 6 місяців по 24.04.2014 року включно, на суму вкладу нараховуються проценти в розмірі 7% річних щомісячно (а.с. 57).

Відповідно до п. 2 Договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в Банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

Згідно п. 6 Договору, якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявив Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще один строк, вказаний в розділі «дані по вкладу» договору. Строк вкладу продовжується неоднократно без явки в банк. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

У п. 12 Договору зазначено, що якщо потрібно достроково розірвати договір, а строк договору вже був продовжений один чи декілька разів, проценти за кожний повний строк вкладу виплачуються в повному обсязі. Проценти за останній строк вкладу, який на момент розірвання договору ще не закінчився, нараховуються згідно умов, зазначених у п. 11 Договору.

Якщо необхідно розірвати договір, а строк вкладу ще не закінчився,повертається сума вкладу. За неповний строк вкладу проценти виплачуються по ставці вкладу «На вимогу» за фактичну кількість днів, які пройшли з дати оформлення вкладу до дня розірвання договору. Якщо за неповний строк вкладу отримано відсотки, нараховані по повній ставці, то зайво сплачені проценти вираховуються із суми вкладу (п. 11 Договору).

28.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD700, згідно якого вклад «Депозит Плюс на 6 міс.» оформлений на 6 місяців по 28.04.2014 року включно, сума вкладу - 27000 USD, на суму вкладу нараховуються проценти в розмірі 7 % річних щомісячно (а.с 58).

У заявці №SAMDNWFD700 від 28.10.2013 року зазначено, що якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявив Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще один строк. Строк вкладу продовжується неоднократно без явки в банк. Проценти під час нового строку нараховуються на суму вкладу; якщо вкладник вимагає достроково розірвати договір, а строк вкладу ще не закінчився, повертається сума вкладу. За неповний строк вкладу проценти виплачуються по заниженій процентній ставці.

21.11.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD300, згідно якого вклад «Стандарт» оформлений 21.11.2013 року, сума вкладу - 7400 USD, вклад оформлюється на строк 183 дні по 21.05.2014 року включно, мінімальний строк вкладу - 6 місяців, на суму вкладу нараховуються проценти в розмірі 7,5 % річних щомісячно (а.с. 59).

Відповідно до п. 2 Договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в Банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

Згідно п. 7 Договору, якщо по закінченню 6 місяців не заявлено Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на 6 місяців. Мінімальний строк вкладу продовжується на 6 місяців неоднократно без явки в банк. При цьому новий строк вкладу починається з наступного дня після закінчення попередніх 6 місяців.

У п. 13 Договору зазначено, що якщо потрібно достроково розірвати договір, а мінімальний строк договору вже був продовжений один чи декілька разів, проценти за кожні повні 6 місяців виплачуються в повному обсязі. Проценти за останні 6 місяців, які на момент розірвання договору ще не закінчилися, нараховуються згідно умов, зазначених у п. 12 Договору.

Якщо необхідно розірвати договір, а 6 місяців з дати його оформлення чи продовження мінімального строку ще не закінчилися, повертається сума вкладу. За неповні 6 місяців проценти виплачуються по ставці вкладу «На вимогу» за фактичну кількість днів, які пройшли з дати оформлення вкладу або з дати продовження мінімального строку до дня розірвання договору. Якщо за неповні 6 місяців отримано відсотки, нараховані по повній ставці, то зайво сплачені проценти вираховуються із суми вкладу (п. 12 Договору).

У ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1060 ЦК України зазначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення належних їй грошових коштів за депозитними договорами. (а.с. 55).

26.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо видачі коштів по депозитних вкладах повідомив, що в своїй діяльності банк керується вимогами чинного законодавства України та робить все можливе для врегулювання ситуації і вирішення юридичних питань з виплати вкладів та з карток, у тому числі в міжнародних судах. Для вирішення питання з нею зв'яжеться відповідальний співробітник банку(а.с. 56).

У суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що з метою повернення грошових вкладів, позивач передала банку на його вимогу оригінали договорів, а взамін банк надав їй копії договорів, завірених банком, які вона надала суду на підтвердження укладення нею депозитних договорів та внесення коштів.

Крім того, банк надав їй клієнтські виписки по кожному договору, завірені печаткою банку (а.с.61,62,63), якими підтверджено укладення депозитних договорів та наявність коштів.

У суді першої інстанції представник банку заперечував проти задоволення позову лише з підстав того, що позивач має звертатися за виплатою коштів до державних або недержавних установ Російської Федерації. Факт укладення договорів не спростовував.

У апеляційній скарзі відповідач посилається й на те, що позивач не довела знаходження коштів на спірних рахунок.

З метою перевірки наявності рахунків та коштів на цих рахунках, з урахуванням того, що такі дані в цьому випадку може надати лише відповідач, колегія суддів у судовому засіданні 27.10.2015 року зобов'язала відповідача в наступне судове засідання надати офіційну довідку про наявність чи відсутність рахунків та вкладів, зазначених ОСОБА_2 в позовній заяві.

У зв'язку з цим судом було оголошено перерву.

25.11.2015 року в судовому засіданні представник банку пояснив, що таку довідку не може надати, як і не може пояснити чому завірялися печаткою банку надані позивачем документи та надавалися відповіді про виплату депозитів.

Не спростовує і надані банком клієнтські рахунки.

Наведене свідчить про те, що відповідач не спростував факт внесення коштів позивачем на зазначені депозитні рахунки та їх наявність, розмір коштів на клієнтських рахунках.

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Оскільки відповідач банківські вклади з нарахованими відсотками в порушенням умов договорів не повернув, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на корись позивача 18190,65 доларів США, з яких: депозит - 16078,46 доларів США, відсотки по вкладу станом на 09.09.2015 року - 2112,19 доларів США (Договір №SAMDNWFD500 від 24.10.2013 року); 30526,21 доларів США, з яких: депозит - 27000 доларів США, відсотки по вкладу станом на 09.09.2015 року - 3526,21 доларів США (Договір №SAMDNWFD700 від 28.10.2013 року); 8398,64 доларів США, з яких: депозит - 7400 доларів США, відсотки по вкладу станом на 09.09.2015 року - 998,64 доларів США (Договір №SAMDNWFD300 від 21.11.2013 року).

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо строку, з якого обчислюються три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання за договорами вкладу з огляду на таке.

У рішенні суд вказав, що сторонами не оспорюється, що ОСОБА_2 по закінченню терміну дії кожного вкладу повідомила ПАТ КБ «ПриватБанк» про своє бажання не продовжувати термін дії договорів вкладу та отримати тіло депозитів з нарахованими відсотками.

При обчисленні розміру трьох відсотків річних суд першої інстанції взяв розрахунок позивача та зазначив, що за Договором №SAMDNWFD500 від 24.10.2013 року три відсотки обчислюються за період з 24.04.2014 року по 09.09.2015 року від простроченої суми 17601,71 доларів США, Договором №SAMDNWFD700 від 28.10.2013 року три відсотки обчислюються за період з 28.04.2014 року по 09.09.2015 року від простроченої суми 29537,22 доларів США, Договором №SAMDNWFD700 від 21.11.2013 року три відсотки обчислюються за період з 21.05.2014 року по 09.09.2015 року від простроченої суми 8108,32 доларів США.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачем відповідача про бажання не продовжувати термін дії договорів вкладу та отримати тіло депозитів з нарахованими відсотками.

У матеріалах справи міститься заява про повернення грошових коштів за договорами вкладу, отримана банком 20.08.2014 року, а тому 3% річних підлягають обчисленню з 21.08.2014 року.

У силу ст. ст. 11, 303, ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах заявлених позовних вимог, тобто станом на 09.09.2015 року.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

У абз. 2, 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» №14 від 18 грудня 2009 року судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

З наведеного вбачається, що у даному випадку суд може стягнути в іноземній валюті лише суму банківського вкладу та відсотки, тоді як 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання стягуються в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Так, 3% річних за Договором №SAMDNWFD500 від 24.10.2013 року становлять:

16078,46 доларів США * 300 днів (з 25.10.2013 року по 20.08.2014 року) * 7% / 365 днів / 100% = 925,06 доларів США - відсотки по вкладу станом на 20.08.2014 року

16078,46 доларів США + 925,06 доларів США = 17003,52 доларів США - заборгованість по вкладу та відсоткам по вкладу станом на 20.08.2014 року

17003,52 доларів США * 385 днів (з 21.08.2014 року по 09.09.2015 року) * 3% / 365 днів / 100 % = 538,06 доларів США - 3% річних, що за курсом НБУ станом на 16.12.2015 року еквівалентно 12 617 грн 51 коп. (1 долар США = 23,45 грн).

3% річних за Договором №SAMDNWFD700 від 28.10.2013 року становлять:

27000 доларів США * 296 днів (з 29.10.2013 року по 20.08.2014 року) * 7% / 365 днів / 100% = 1532,71 доларів США - відсотки по вкладу станом на 20.08.2014 року

27000 доларів США + 1532,71 доларів США = 28532,71 доларів США - заборгованість по вкладу та відсоткам по вкладу станом на 20.08.2014 року

28532,71 доларів США * 385 днів (з 21.08.2014 року по 09.09.2015 року) * 3% / 365 днів / 100 % = 902,88 доларів США - 3% річних, що за курсом НБУ станом на 16.12.2015 року еквівалентно 21 172 грн 54 коп. (1 долар США = 23,45 грн).

3% річних за Договором №SAMDNWFD700 від 21.11.2013 року становлять:

7400 доларів США * 272 днів (з 22.11.2013 року по 20.08.2014 року) * 7,5% / 365 днів / 100% = 413,59 доларів США - відсотки по вкладу станом на 20.08.2014 року

7400 доларів США + 413,59 доларів США = 7813,59 доларів США - заборгованість по вкладу та відсоткам по вкладу станом на 20.08.2014 року

7813,59 доларів США * 385 днів (з 21.08.2014 року по 09.09.2015 року) * 3% / 365 днів / 100 % = 247,25 доларів США - 3% річних, що за курсом НБУ станом на 16.12.2015 року еквівалентно 5 798 грн 01 коп. (1 долар США = 23,45 грн).

Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен нести відповідальність у вигляді сплати пені за затримку виконання зобов'язання відповідно до пункту 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

У частині 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання і тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суд першої інстанції є хибним з огляду на наступне.

Так, після укладення договорів вкладу між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного між сторонами договору строкового грошового вкладу. Укладений сторонами договір належить до грошових зобов'язань.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, цивільним законодавством передбачена цивільно-правова відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що між сторонами виникли саме такі правовідносини (грошові зобов'язання) і тому на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, а не зазначена у пункті 5 статті 10 Закону «Про захист прав ш споживачів» відповідальність, оскільки мова йде про застосування положень цього Закону у разі, якщо забезпечувальні санкції не передбачені законодавством. Таким чином, положення частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, не мають бути застосовані до правовідносин сторін у грошовому зобов'язанні, а тому вимоги про стягнення пені є неприйнятними і задоволенню не підлягають.

Отже, рішення суду в частині стягнення пені та 3% річних підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині рішення про часткове задоволення цих вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягаю задоволенню частково, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 790 грн 46 коп.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 192, ст. ст. 525-526, ч. 3 ст. 533, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1058, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1060, ч. 1 ст. 1061 ЦК України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» №14 від 18 грудня 2009 року, ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 58803,69 доларів США, з яких:

- заборгованість по тілу та відсотках за Договором банківського вкладу №SAMDNWFD500 від 24.10.2013 року на загальну суму 18190,65 доларів США, з яких: вклад - 16078,46 доларів США, відсотки по вкладу - 2112,19 доларів США;

- заборгованість по тілу та відсотках за Договором банківського вкладу №SAMDNWFD700 від 28.10.2013 року на загальну суму 30526,21 доларів США, з яких: вклад - 27000 доларів США, відсотки по - 3526,21 доларів США;

- заборгованість по тілу та відсотках за Договором банківського вкладу №SAMDNWFD300 від 21.11.2013 року на загальну суму 8398,64 доларів США, з яких: вклад - 7400 доларів США, відсотки по вкладу - 998,64 доларів США;

- три проценти річних від простроченої суми в розмірі 39 588 грн 06 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 790 грн 46 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: