Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6176/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Кабанченко О.А
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М., Андрієнко А.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року закрито провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду. Вважає, що судом безпідставно закрито провадження у справі, а ухвала суду не відповідає нормам процесуального права. Зазначає, що вона не оскаржує дії суб'єкта владних повноважень, а просить встановити факт, що має юридичне значення, а сааме, що ОСОБА_1 захворіла до досягнення нею 18 років на хворобу, у зв'язку з якою в подальшому була визнана інвалідом дитинства.. При цьомузаявник незаявила вимогпро встановленняпричин іступеня втрати працездатності, групи інвалідностітачасу її настання. .

В судове засідання суду апеляційної інстанції заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом в установленому процесуальним законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась у січні 2015 року до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 12 липня 1982 року, у віці 25 років, їй встановлено III групу інвалідності з дитинства, безстроково, у зв'язку з чим заявник перебуває на обліку у заінтересованої особи та отримує пенсію по інвалідності. У 2013 році, після смерті батьків, заявник звернулася до заінтересованої особи із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Оскільки для призначення вказаної пенсії вона позбавлена можливості через втрату амбулаторної картки, надати на вимогу заінтересованої особи висновок МСЕК про час настання інвалідності, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт отримання нею захворювання, яке призвело до інвалідності з дитинства ще до виповнення їй 18 років.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дана заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, оскільки Законом визначено орган, який встановлює час настання інвалідності, відмова якого може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Судова колегія вважає, шо такий висновок суду є вірним, відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, ч.1 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ст. 31 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що нею ставиться питання про встановлення факту наявності у неї до виповнення 18 років захворювання, яке призвело до інвалідності з дитинства, у зв'язку з чим вважає висновок суду про непідсудність справи суду в порядку цивільного судочинства невірним.

Судова колегія не погоджується з такими доводами скарги, оскільки зі змісту заяви вбачається, що заявлені вимоги про встановлення часу (до 18 років) отримання захворювання, наслідком якого є інвалідність, тобто фактично про встановлення часу настання інвалідності, що вирішується органом медико-соціальної експертизи.

Даних про звернення заявника до органу медико-соціальної експертизи, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: