Справа № 357/4781/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вєтрова С. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім»,

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1000грн., моральну шкоду в розмірі 5000грн..

Вимоги позивач обґрунтував тим, що 20.11.2014 о 10.40год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць річкова та 50р.Перемоги допустив наїзд на автомобіль «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Полісу АІ/4253284 від 15.11.2014 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ«Київський страховий дім», яке 12.02.2015 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4724,02грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 1000грн., яку позивач просить стягнути з винуватця ДТП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 2.12.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Позивач направляв відповідачу вимогу про відшкодування збитків у повному розмірі, проте вона залишилася без відповіді та виконання.

Крім того, позивачу завдана моральна шкода пошкодженням автомобіля та зволіканням у виплаті завданої шкоди в повному обсязі. Позивач змушений був докладати зусиль для відновлення автомобіля, який потрібен йому для поїздок на роботу у м.Фастів, такої можливості він тривалий час був позбавлений, був змінений звичний спосіб життя, позивач зазнав моральних страждань та переживань. Враховуючи поведінку відповідача, який уникає будь-яких контактів з позивачем та не бажає відшкодовувати шкоду, позивач просить стягнути з нього 5000грн. моральної шкоди.

В судове засідання позивач не з'явився, просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Причина неявки суду не відома. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи,тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення.

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» - в судове засідання не з'явилася, просить розглядати справу у відсутність представника.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2014 о 10.40год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць річкова та 50р.Перемоги допустив наїзд на автомобіль «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2, що належить позивачу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 2.12.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до Полісу АІ/4253284 від 15.11.2014 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ«Київський страховий дім», яке 12.02.2015 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4724,02грн. за вирахуванням франшизи в розмірі 1000грн..

Відповідно до ремонтної калькуляції № 712-1555 від 17.12.2014 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2. Становить 5724,02грн..

17.02.2015 позивач звернувся з письмовою вимогою до ОСОБА_2 про відшкодування йому різниці завданого збитку в розмірі 1000грн., яка була отримана 24.02.2015. проте не виконана.

Згідно з довідкою ППФ «Стомадент», Київська область, м.Фастів, від 10.03.2015, ОСОБА_1 дійсно працює на підприємстві з 8.01.2009 і по теперішній час.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

п.22.1. «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.»

Відповідно до ст.1194 ЦК України, «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому (лише) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою».

Тому, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України:

«Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.»

Відповідно до п.22.3 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну

шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої ст.23

ЦК України, таке відшкодування у

розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у

скоєнні дорожньо-транспортної пригоди».

Заподіяна моральна шкода полягає в тому, що позивач переніс переживання через пошкодження нового автомобіля, змінився звичний спосіб життя, позивач був позбавлений на час ремонту автомобіля можливості їздити на роботу в іншу місцевість, змушений був докладати зусиль для відновлення автомобіля, зазнав моральних страждань та переживань. Враховуючи поведінку відповідача, який не бажає відшкодовувати завдану шкоду, та обставини справи, суд вважає за можливе стягнути з нього моральну шкоду частково в розмірі 3000грн..

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 85, 88, 208, 212-215, 218, 222, 224-228, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1000грн., моральну шкоду в розмірі 3000грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487грн. 20коп..

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів після отримання його копії.

Суддя Л. А. Рябченко