Справа № 487/7130/15-ц
Провадження № 2/487/2824/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015 року Заводський районний суд м.Миколаєва в складі: головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Бавикіної Т.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересня 2015 року УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва звернулися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначали, що ОСОБА_2 перебував на обліку в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва та отримував пенсію у звязку із втратою годувальника на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 26.05.2000 року. З 01.09.2012 року ОСОБА_2 отримував частку пенсії по втраті годувальника (50 % призначеної пенсії по втраті годувальника) на одну дитину. В звязку із тим, 04.07.2013 року ОСОБА_3 повідомив УПФУ про закінчення навчання, з 01.07.2013 року виплата пенсії йому проводилась на одного утриманця в розмірі 100 % призначеної пенсії по втраті годувальника, що передбачено ст. 37 Закону України №1058. 05.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ з довідкою Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова від 04.09.2013 року №924, відповідно до якої ОСОБА_3 був студентом 1 курсу, на підставі чого йому була продовжена виплата пенсії, в тому числі за літні місяці. Таким чином, УПФУ необхідно було привести у відповідність пенсійну справу ОСОБА_2 та змінити розмір виплати йому в розмірі 50 % призначеної пенсії по втраті годувальника. Однак УПФУ помилково не було змінено розмір виплати пенсії, в звязку із чим виникла переплата за період з 01.07.2013 року по 31.03.2014 року в сумі 3756,40 грн., що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача грошові кошти у сумі 3756,40 грн., як безпідставно сплачені у відповідності зі ст..1212 ЦК України.

Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 перебував на обліку в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва з 04.05.2011 року та отримував пенсію у звязку із втратою годувальника на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 26.05.2000 року, що підтверджується протоколом №526211 від 16.06.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року на всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно довідки Вищого професійного училища №21 від 05.09.2012 року за №585 ОСОБА_5 дійсно навчався в ВПУ №21 м. Миколаєва з 01.09.2010 року по 30.06.2013 року.

У звязку із тим, що ОСОБА_3 звертався із заявою до УПФУ з заявою про виділення частки пенсії на його імя, з 01.09.2012 року ОСОБА_2 почав отримувати частку пенсії по втраті годувальника на одну дитину ОСОБА_4 у відповідності до ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Враховуючи те, що 04.07.2013 року ОСОБА_3 повідомив УПФУ про закінчення навчання та зобовязався у випадку продовження навчання повідомити УПФУ, з 01.07.2013 року виплата пенсії ОСОБА_2 проводилась на одного утриманця ОСОБА_4 в розмірі 100 % у відповідності до ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

ОСОБА_2 був ознайомлений з тим, що у разі продовження навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання за його особовим рахунком може виникнути переплата пенсії, яку він зобовязався повернути, що підтверджується його заявою від 04.07.2013 року.

Оскільки 05.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ з довідкою Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова №924 від 04.09.2013 року, відповідно до якої останній був студентом 1 курсу, йому було продовжено виплату пенсії, в тому числі за літні місяці у відповідності до ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Згідно протоколу про індивідуальний перерахунок від 26.03.2014 року у ОСОБА_2 виникла переплата пенсії в сумі 3756,40 грн. за період з 01.07.2013 року по 31.03.2014 року.

За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Але статтею 1215 ЦК України встановлені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина 1 статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Оскільки законодавець чітко визначає характер помилки - рахункова, то можна дійти висновку, що не всі помилки є підставою для повернення надміру сплачених пенсій, а лише ті, які пов'язані з помилками у розрахунках (арифметичні).

Враховуючи те, що помилка у визначенні права ОСОБА_2 на отримання пенсії не може вважатись рахунковою помилкою, то надміру сплачені 3756,40 грн. пенсії не можуть бути повернуті у відповідності до ст..1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, підставою для відмови в позові УПФУ до ОСОБА_2 є недоведеність підстав, передбачених законом, для повернення надміру виплаченої пенсії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27,118,119,122,208,214 ЦПК України, ст..1212 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Управлінню Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва у позові до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суду м.Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час його проголошення в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Біцюк