САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1621/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2015 року представник ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору №R9В від 18 лютого 2013р. відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 85000 грн. на строк до 18.02.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, у зв'язку з порушенням зобов'язань у відповідача станом на 30.09.2014 року виникла заборгованість у розмірі 82560,80 грн., що складається з: 66062,23 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 4529,97 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 5746,00 грн. - заборгованість за комісією, 6222,60 грн. - пеня за порушення строків по сплаті кредиту. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 82560,80 грн., а також суму судового збору у розмірі 825,61 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що ним за період з 30.09.2014 року по 27.03.2015 року було здійснено погашення заборгованості у жовтні 2014 року - 7000 грн., у листопаді 2014 року - 5000 грн., у грудні 2014 року - 5000 грн. та в січні 2015 року - 3600 грн. Крім того відповідач не був повідомлений про збільшення відсоткової ставки за кредитом з 27% до 33%.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 18.02.2013 року №R9В відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 85000 грн. (а.с. 8-11, 16).

Однак, відповідачем були порушені зобов'язання щодо належного виконання умов договору, у зв'язку з чим станом на 30.09.014 року відповідач мав заборгованість у розмірі 82560,80 грн., що складається з: 66062,23 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 4529,97 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 5746,00 грн. - заборгованість за комісією, 6222,60 грн - пеня за порушення строків по сплаті кредиту (а.с. 5).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до копій квитанцій, що містяться в матеріалах справи, відповідачем були здійснені платежі на погашення суми заборгованості по кредиту, а саме: у жовтні 2014 року - 7000 грн., у листопаді 2014 року - 5000 грн., у грудні 2014 року - 5000 грн., та в січні 2015 року - 3600 грн., які не ввійшли у розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с. 39).

Таким чином із суми, що підлягає стягненню з відповідача, необхідно виключити кошти, що були добровільно сплачені протягом жовтня 2014 року - січня 2015 року, в загальному розмірі 20600 грн.

Посилання відповідача на ті обставини, що він не був повідомлений про збільшення відсоткової ставки, не є підставою для звільнення його від виконання зобов'язань по кредитному договору, крім того, ним не було надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» частково та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №R9В від 18.02.2013р.у розмірі 61960,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () заборгованість за кредитним договором №R9В від 18.02.2013р. в сумі 61960,80 грн. (шістдесят одну тисячу дев'ятсот шістдесят грн. 80 коп.) та судовий збір в сумі 825,61 грн. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев