АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 березня 2010 року по справі № 90/10 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 02 березня 2010 року по справі № 90/10 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі на цю ухвалу ОСОБА_1 посилався на те, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, рішення прийнято неповноважним суддею, спір не підлягав розгляду у третейському суді, оскільки містить банківську таємницю, третейська угода не погоджувалася, як окремий документ. Крім того, зазначив що є споживачем послуг банку за кредитним договором, тому вказаний спір не підвідомчий третейському суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1 за довіреністю, апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи у третейському суді відбувся із дотриманням ЗУ "Про третейські суди", підстави для його скасування відсутні.

Зазначений висновок суду ґрунтується на вимогах закону, встановлених обставинах справи і є правильним.

Положеннями статті 17 ЦПК України передбачено, що сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 51 Закону України рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З матеріалів справи убачається, що 21.12.2007 року за договором кредиту № 188/03-7 ОСОБА_1 Акціонерно-Комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було надано кредит в загальній сумі 66 300 дол. США, зі сплатою за користування кредитом 13.5 % річних щомісячними рівними платежами 05 числа кожного місяця з кінцевим терміном погашення кредиту до 20.12.2014 року.

Зазначений договір або окремі його умови сторонами не оспорювалися і в установленому законом порядку недійсними не визнані.

У зв'язку із неналежним виконанням боржником обов'язку щодо сплати кредитних коштів та процентів за користування ними, АКБ «Укрсоцбанк» звернувся до третейського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов подано до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, який є компетентним щодо прийняття даного позову до свого провадження відповідно до укладеного між сторонами договору.

За правилами ст. 16 ЗУ «Про третейські суди» склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді).

У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими Регламентом третейського суду.

Формування складу третейського суду регламентується ст. 17 зазначеного Закону.

Третейський суд може розглядати справи у складі одного або у будь якій непарній кількості третейських суддів.

Статтею 14 ЗУ «Про третейські суди» передбачено право сторін вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторони можуть доручити третій особі призначення чи обрання третейського суду чи суддів.

За змістом п.п. 6.1, 6.2 Кредитного договору №188/03-7 Сторони домовились, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього Договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом даного третейського суду, одноособово третейським суддею Мороз О.А., а у випадку неможливості розгляду спору вказаним суддею, суддями Ярошовцем В.М. або Білоконем Ю.М.

За таких обставин, зважаючи на наявність в кредитному договорі третейського застереження про вирішення спору Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків згідно з регламентом даного третейського суду, колегія суддів відхилила доводи апелянта щодо відсутності повноважень розгляду справи Третейським судом в одноособовому порядку суддею Мороз О.А.

Рішенням третейського суду від 02.03.2010 року задоволено позов Акціонерно -комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і стягнуто на користь банку - 589 107.51 грн. заборгованості та 6 291.08 грн. витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи третейським судом, виходячи з того, що на підтвердження такому у матеріалах справи є реєстри та зворотні поштові повідомлення про вручення йому виклику до суду. Та обставина, що відмітка про вручення виклику здійснена не ним особисто, а працівником поштового відділення, не свідчить про порушення його прав. Крім того, у матеріалах третейської справи оглянутих судом, міститься заява ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі, що свідчить про його обізнаність щодо наявного спору в суді.

З'ясовуючи наявність вищезазначених підстав скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції не наділений повноваженнями повторно розглядати обґрунтованість заявлених вимог кредитора до боржника, а відтак районний суд обґрунтовано відхилив клопотання заявника щодо призначення експертизи.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за наявності у кредитному договорі третейського застереження при вирішенні спору суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку не підлягають розгляду третейськими судами. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», банк не є споживачем.

Посилання ОСОБА_1 на те, що спір не підлягав вирішенню в третейському суді, оскільки містить банківську таємницю є надуманими та не обґрунтованими.

Згідно з 2.1.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженої Наказом Державної судової адміністрації України 2 квітня 2015 року № 45 та затвердженої Рішенням Ради суддів України 2 квітня 2015 року № 25 судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Виходячи з такого, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неможливість розгляду даної справи суддею Савлук Т.В., якій було скасовано ухвалу від 19.06.2014 року про відмову у поновленні ОСОБА_1 процесуального строку для подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Ухвала суду відповідає вимогам закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/24587/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4095/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.