Номер провадження: 22-ц/785/7589/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Першого заступника прокурора Одеської області, Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» про витребування майна та скасування державного акту,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Перший заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Бізнес Буд» про витребування майна та скасування державного акту, посилаючись на те, що відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язано Одеську регіональну філію Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» видати державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та зареєструвати її у відповідному реєстрі. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. було виконано шляхом видачі на ім'я ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р., що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94. Державний акт виданий, підписаний та зареєстрований Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. При новому розгляді справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2013 р. позов залишено без розгляду.

Разом з цим, на підставі договору дарування від 28.10.2010 р., спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_4 у власність ОСОБА_3

Крім того, на підставі протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Бізнес Буд», земельну ділянку внесено до установчого фонду товариства, яким 31.05.2014 р. отримано свідоцтво про право власності.

Також Перший заступник прокурора зазначив, що підстави для набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку відсутні, оскільки вичерпний їх перелік встановлений ст. 81 Земельного кодексу України. В подальшому, оскільки ОСОБА_2 безпідставно отримав у власність земельну ділянку, він не мав права її відчужувати ОСОБА_3 за договором дарування від 28.10.2010 р., а та в свою чергу не мала права передавати її ТОВ «Бізнес Буд», на підставі чого просив визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а також витребувати земельну ділянку на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав.

Представник Одеської міської ради позов підтримав.

Представник ТОВ «Бізнес Буд» позов не визнав.

Інші відповідачі та їх представники до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року в задоволенні позову Першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління Дерземагенства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Бізнес Буд» про витребування майна та скасування державного акту відмовлено в повному обсязі.

На рішення суду Перший заступник прокурора Одеської області подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також на рішення суду Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. по справі №2-1491-1/07: за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язано Одеську регіональну філію Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» видати державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та зареєструвати її у відповідному реєстрі.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. було виконано шляхом видачі на ім'я ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р., який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94. Державний акт виданий, підписаний та зареєстрований Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі.

Згідно Положення про Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 23.12.2005 р. №5069-ІУ та діючого на час набуття ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки й видачі йому державного акту, Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради створено Одеською міською радою і є його виконавчим органом. Управління підзвітне та підконтрольне Одеській міській раді, підпорядковане виконкому Одеської міської ради та Одеському міському голові. Згідно з п. 4 Положення основним завданням Управління є: забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до Земельного Кодексу України та законів; здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель та контролю за додержанням земельного законодавства.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

При новому розгляді справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2013 р. по справі №1522/10614/12 позов залишено без розгляду.

Одночасно, а саме 28.10.2010 р. ОСОБА_2, на підставі договору посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №11157, подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар вищезазначену спірну земельну ділянку, про що був зроблений відповідний нотаріальний запис на державному акті серії НОМЕР_1.

31.05.2011 р. ОСОБА_3 внесла в уставний фонд ТОВ «Бізнес Буд» спірну земельну ділянку та отримала права на частку в статутному капіталі даного товариства.

Також судом встановлено, що про скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007р. по справі №2-1491-1/07 Одеська міська рада дізналась принаймні 03.04.2008 р. (дата скасування Апеляційним судом м. Києва рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р.).

При цьому, з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування державного акту серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_2 прокуратура м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, звернулась лише 06.05.2015 р.

Для визначення початку перебігу виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Оскільки позивач, як юридична особа, набуває та здійснює свої права і обов'язки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин, в тому числі і через обізнаність Управління земельних ресурсів м. Одеси, як спеціально створеного органу, яке виконує представницькі функції Одеської міської ради в галузі земельних відносин.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до вірного висновку, щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1, серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р. виданого ОСОБА_2, так як строк позовної давності необхідно вираховувати від дати, коли про порушене право стало відомо.

Враховуючі, що прокурором та представником Одеської міської ради не доведені доводи щодо пропуску строку позовної давності, суд на законних підставах відмовив у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р., у зв'язку зі спливом строку позовної давності по спірним правовідносинам.

А оскільки, позовні вимоги прокуратури про визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, встановлення порядку виконання рішення суду є похідними від вимог про визнання незаконним та скасування державного акту, висновок суду про відмову у задоволені першої частини вимог є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Також судом встановлено, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. було виконано шляхом видачі державного акту на земельну ділянку. 13.10.2008 року Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі був виданий державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку.

Тобто, Одеська міська рада, як позивач у справі, у разі порушення свого права знала про ці події оскільки, по-перше, була стороною у судовій справі, за наслідком розгляду якої було постановлено судове рішення від 04.12.2007 р. про визнання права власності на спірну земельну ділянку, а по-друге, державний акт на цю ділянку видавався на підставі вказаного судового рішення її виконавчим органом.

Крім того, у відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

З урахуванням того, що Управління земельних ресурсів м. Одеси, яке є спеціально створеним виконавчим органом, яке виконує представницькі функції Одеської міської ради в галузі земельних відносин, оформило та видало державний акт на земельну ділянку до оскарження судового рішення отже суд доходить до висновку, що Одеська міська рада не тільки знала, але й не заперечувала щоб земельна ділянка вибула з її власності та була передана у власність ОСОБА_2

Таким чином, виходячи з зазначених вище висновків, суд вказує на неправомірність застосування до спірних правовідносин положень ст. 388 ЦК, як підстави для віндикаційного позову прокуратури до ТОВ «Бізнес Буд», як останнього власника спірної земельної ділянки.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали право відчужувати земельні ділянки, оскільки єдиним належним документом на підтвердження права власності є саме державний акт, а не рішення суду. Державний акт про право власності на земельну ділянку був виготовлений відповідно до закону та посвідчував право власності на земельну ділянку попередніх власників, з чого можна зробити висновок, що відповідач - ТОВ «Бізнес Буд» не знав і не міг знати, про те, що придбав майно у особи, яка не мала права на його відчуження.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що позов першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління Дерземагенства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Бізнес Буд», не підлягає задоволенню, оскільки позивачем був пропущений строк позовної давності звернення до суду з відповідним позовом без поважних причин, крім того власником спірної земельної ділянки є ТОВ «Бізнес Буд», на підставі державного акту НОМЕР_1, виданого 13.10.2008 р.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Доводи апеляційної скарги Першого заступника прокурора Одеської області про те, висновки суду стосовно того, що позивачем був пропущений строк позовної давності є необґрунтованими та передчасними, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що суд приймаючи рішення керувався виключно нормами діючого законодавства, відповідно до якого було ухвалене правильне та законне рішення, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що про скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007р. по справі №2-1491-1/07 Одеська міська рада дізналась коли було скасоване Апеляційним судом м. Києва рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р., а під час розгляду справи ні прокурором, ні представником ОМР не надані докази щодо пропуску строку позовної давності відносно визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2008 р.

Доводи апеляційної скарги Одеської міської ради про те, що суд прийшов до помилкового висновку стосовно пропуску прокурором, який звернувся до суду з позовом в інтересах Одеської міської ради строку позовної даності, на підставі чого було ухвалене рішення, яке не відповідає дійсним обставинам справи, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що прокуратура м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, звернулась до суду з позовом лише 06.05.2015 р., тоді як строк позовної давності необхідно вираховувати від дати, коли про порушене право стало відомо, тобто після постановленого судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р.

Інші доводи апеляційних скарг також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційних скарг до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області - відхилити.

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов ______________________________________ Н.В. Ісаєва