Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3342/15-ц
провадження 2/369/1822/15
05.05.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба в справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів про надання дозволу на виїзд за кордон дитини та оформлення документів, -
У лютому 2015 року позивачка звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 має спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом вони не проживають з 2010 року. За рішенням суду шлюб розірваний. Відповідач життям сина не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання піклуватись про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя. Дитина займається в спортивній секції. Вона планує відпочинок та оздоровлення дитини за кордоном. Разом з тим, відповідача дуже важко знайти, він безпідставно відмовляється надати згоду на виїзд, що порушує право дитини на нормальний розвиток.
Просила суд надати дозвіл на виїзд за кордон малолітній дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до повноліття дитини; надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення дитиною повноліття.
У судове засіданні позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що влітку планує оздоровлення дитини та відпочинок в Туреччині. Просила суд задоволити позовні вимоги.
У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник служба в справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився. Надіслав до суду листа про розгляд справи у відсутність їхнього представника відповідно до вимог закону та інтересів дитини.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Так, відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно п.1 ст.12 «Конвенції про права дитини», ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляді, право вільно висловлювати ці погляді з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага з її віком і зрілістю. Згідно п. 2 з цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.
Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.
В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків за відсутності згоди і супроводу другого з батьків здійснюється на підставі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Оскільки чинним законодавством передбачено вирішення спору про дозвіл та виїзд (одноразовий) неповнолітнього за відсутності згоди одного з батьків, а не на одноразові виїзди невідомо до якої країни, на який період, тому у задоволенні позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд та оформлення документів до повноліття дитини суд відмовляє. Разом з тим, суд надає дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до країн Туреччини на період з 25 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року, з метою відпочинку та оздоровлення.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3-14, 79, 88, 209, 213- 215, 294, 367 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба в справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів про надання дозволу на виїзд за кордон дитини та оформлення документів - задоволити частково.
Надати дозвіл на виїзд за кордон, до Туреччини, малолітній дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 - на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон: до Туреччини на період з 25 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року включно, на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
В решті позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво - Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич