Справа № 524/362/15-ц
30.04.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:
головуючого судді - Середа А.В.
при секретарі - Кот А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Кременчуцьке МБТІ" про визнання права власності на нежитлове приміщення,
В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В позові вказував, що, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.10.2011 року, було укладено угоду (попередній договір купівлі - продажу), відповідно до якої відповідач зобов'язався до 30 квітня 2012 року, після проведення поточної технічної інвентаризації та оформлення всіх необхідних документів в "КП Кременчуцьке МБТІ" на нежитлове приміщення (будівлю магазину загальною площею 50,0 кв.м., збудовану в 1985 році), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укласти основний договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі в м. Кременчуці, по вул. Леніна 10/7.
Вказував, що відповідно до вищевказаної угоди між ними було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов.
Після виконання зобов'язань покладених на позивача умовами угоди, відповідач ОСОБА_2 умови угоди не виконав, і взагалі не бажає їх виконувати, зустрічей уникає. А тому він вимушений звернутися з позовом до суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного майна.
Посилаючись на обставини і підстави викладені в уточненій позовній заяві позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (будівля магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 16.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю.
Представник відповідача КП "Кременчуцьке МБТІ" в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, при вирішенні питання покладались на розсуд суду.
Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.10.2011 року, було укладено угоду (попередній договір купівлі - продажу), відповідно до якої відповідач зобов'язався до 30 квітня 2012 року, після проведення поточної технічної інвентаризації та оформлення всіх необхідних документів в "КП Кременчуцьке МБТІ" на нежитлове приміщення (будівлю магазину загальною площею 50,0 кв.м., збудовану в 1985 році), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укласти основний договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі в м. Кременчуці, по вул. Леніна 10/7.
Відповідно до вищевказаної угоди між ними було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов.
Після виконання зобов'язань покладених на позивача умовами угоди, відповідач ОСОБА_2 умови угоди не виконав.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно вимог ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 16.11.2009 року, у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Згідно адресної довідки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, серія свідоцтва про смерть НОМЕР_1, дата видачі 03.04.2012 року.
З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", які полягають у тому, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладені функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно відповідей першої Кременчуцької державної нотаріальної контори та третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори спадкові справи на померлого не заводились.
Враховуючи те, що при будівництві капітальної споруди у 1985 році будівельні роботи виконані у чіткій відповідності до будівельних норм та правил, конструктивні елементи завершеного будівництва знаходяться в доброму стані і можуть безпечно експлуатуватись, відсутні будь-які порушення прав третіх осіб, наявні підстави для визнання права власності за позивачем на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність спору, суд вважає, що маються підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (будівля магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 16.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 328, 364, 367 Цивільного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (будівля магазину) загальною площею 38 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 16.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 223 ЦПК України.

Суддя: