Справа № 199/9713/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„04" лютого 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника позивача - Синько А.В.,

за участі відповідача - 1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 19/11/2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Део Ланос р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (відповідач) та а/м марки Хюндай р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5 Згідно постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 р. провадження у справі відносно ОСОБА_5 було закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, але встановлено, що в діях водія автомобіля Хюндай Елантра р/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 в даній дорожній ситуації невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається, а в діях водія ОСОБА_2 є невідповідності вимогам пп. 10.1, 11.9 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам и. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, а/м марки Хюндай Елантра р/н НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «ІОнівес» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № І24-А/І2-ДП від 31.10.2012 р. Внаслідок ДТП автомобілю марки Хюндай Елантра р/н НОМЕР_2 завдано технічних пошкоджень, розмір завданої матеріальної шкоди складає 18 129,40 грн. Згідно страхового акту № А-086Э/ЗП від 26.12.2012 р. позивач сплатив стразове відшкодування в розмірі 18 129,40 грн. Посилаючись у позові на те, що вина відповідача встановлена судом, понесені позивачем фактичні витрати підтверджуються платіжним дорученням, у позові на підставі ч. 1 ст. 1191, ст. 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» й заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 18 129,40 грн. та про вирішення питання про розподіл судових витрат.

За судового розгляду за клопотанням позивача судом було залучено співвідповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в цій страховій компанії та сума страхового відшкодування, на переконання позивача, має бути стягнута безпосередньо з даного страховика.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов та стягнути з відповідача - 1 лише 1 000,00 грн. франшизи, тоді як з відповідача - 2 має бути стягнута сума страхового відшкодування в розмірі 17 229,40 грн.

Відповідач - 2 не скористався правом брати участь у судових засіданнях.

Відповідач -1 позов визнав повністю.

Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2012 р. у м. Дніпропетровську на проспекті «імені Газети «Правда» сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Деу Ланос р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та а/м Хюндай р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5

Згідно постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 р. провадження у справі відносно ОСОБА_5 було закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді було встановлено, що в діях ОСОБА_2 є невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, зокрема, п.п. 10.1, 11.9, та невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв'язку даною дорожньо-транспортною пригодою.

Виходячи зі змісту ст. 979 ЦК та ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 Закону «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с.4) від 31.10.2012 р. встановлено, що ОСОБА_4 є вигодонабувачем за даним договором, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом (а/м Xyundai Elantra р/н НОМЕР_5) та встановленим на транспортному засобі обладнанням, яке не входить до комплектації заводської моделі транспортного засобу, вказаними в п. 1.2 договору.

11.01.2013 р., виконуючи обов'язок страховика, позивач перерахував 18 129,40 грн. на ремонт пошкодженого транспортного засобу (а.с. 34) - а/м Хюндай р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4

Разом з тим, як встановлено судом за полісом, який був виданий ПрАТ «УПСК» №0806550 з терміном дії до 28.12.2012 р., була застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Daewoo Ланос р/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_2, та саме в результаті винних дій якого була спричинена шкода власнику а/м Хюндай р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4

За ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, з відповідача -2 на користь позивача підлягає присудженню до стягнення сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 129, 40 грн., тоді як різниця між фактично виплачено сумою та сумою, присудженою до виплати з відповідача -2, підлягає стягненню з відповідача - 1 (частина збитків, що не відшкодується страховиком ПрАТ «УПСК», становить 1 000,00 грн. /франшиза/).

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 129, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 1 000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 216, 75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 12,65 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї