Справа № 344/3867/15-ц
Провадження № 4-с/344/48/15
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бойчука О.В.

секретар Сушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо складання актів опису й арешту майна, визнання актів протиправними та їх скасування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо складання актів опису й арешту майна ВП №45941401 та ВП № 41746472 від 27.01.2015 року. Просив визнати дії державного виконавця при складенні актів протиправними, визнати протиправними самі акти, а також скасувати ці акти. Скаргу мотивовано тим, що оскаржувані акти складені за відсутності боржника ОСОБА_1 та його представника, в оскаржуваному акті державний виконавець не вказав характерних ознак майна, імені зберігача майна та порядку зберігання арештованого майна, зазначив майно, яке не належить ОСОБА_1, чим порушив вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень. Крім того, в порушення Інструкції, не зазначив відсутності цінних речей та коштів.

Заявник та державний виконавець у судове засідання не зявилися, хоча належно повідомлялися про час там місце судового розгляду скарги. Неодноразово суду надходили клопотання від імені ОСОБА_1, в яких заявник просив відкласти розгляд скарги, однак крім додатків до скарги інших доказів суду не подав. Враховуючи положення розділу VII Цивільного процесуального кодексу України щодо строку розгляду заяв, повязаних з виконанням судових рішень, суд вважає, що скаргу слід розглянути за відсутності цих осіб, надіславши їм копію ухвали для забезпечення можливості оскарження з моменту отримання, що не позбавить їх права на справедливий розгляд справи.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд вважає, що строк подання скарги заявником пропущено з поважних причин, а тому, з метою захисту прав та інтересів боржника, його слід поновити.

Дослідивши матеріали заяви, суд зясував, що в актах опису й арешту майна ВП №45941401 та ВП № 41746472 від 27.01.2015 року з додатками державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 зазначено про виселення ОСОБА_1 з нежитлового приміщення № 14, 13, 15 по вул. Новгородська, 24Б в м. Івано-Франківську та стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3», а також в присутності понятих описано майно та накладено на нього арешт у виконання, відповідно, виконавчого листа № 344/621/2014, виданого 24.12.2014 року, та виконавчого листа № 0907/5889/2012, виданого 14 липня 2012 року (а.с. 21-37).

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Таким чином, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, при розгляді скарги суд зясовував наявність добровільного виконання ним рішення, як підстави для усунення обмежень щодо прав заявника.

Жодних доказів, які б свідчили про фактичне виконання чи відсутність зобовязання щодо виконання боржником ОСОБА_1 рішень, на забезпечення виконання який державним виконавцем накладено арешт на вказане в актах та додатках майно, заявником суду не представлено.

Однак, при розгляді даної скарги суд також зясовував правомірність дій державного виконавця при описі й арешті майна, зокрема, належність внесених державним виконавцем до акту даних щодо описаного і арештованого майна, а саме наявність такого майна та відповідність його характеристикам в натурі. При цьому суд встановив, що обставини, які випливають з даних, викладених в оскаржуваних актах опису й арешту та додатках до них, нічим не спростовані.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця, спрямованих на виконання рішень шляхом опису майна та накладення арешту на майно заявника немає, а тому у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 383-388 ЦПК України, ст.ст. 11, 27 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 209-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо складання актів опису й арешту майна, визнання актів протиправними та їх скасування відмовити.

Розяснити заявнику, що відмова у задоволенні скарги не позбавляє його права на звернення до суду з такою скаргою з інших підстав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Бойчук