АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника особи, яка не

приймала участі у справі ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №753/18590/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/8058/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просила встановити, що ОСОБА_8, уродженець м.Петропавловська, Північно-Казахстанської області, Республіки Казахстан, громадянин Російської Федерації, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Актау, Мангістауської області, Республіки Казахстан.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що у 1974 році вона разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_10, виїхала до м. Актау, Мангістауської області, Республіки Казахстан. У 1997 році вона познайомилась із ОСОБА_8, та через рік вони почали жити разом без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї та ОСОБА_8 народився син -ОСОБА_6. Під час її вагітності, щодо ОСОБА_8 було порушено кримінальну справу, що і стало причиною рішення не реєструвати шлюб офіційно та у свідоцтві про народження дитини вказати прізвище сина «ОСОБА_6», а батьком записати - ОСОБА_11. Приблизно через місяць після народження сина вони остаточно розірвали стосунки, а пізніше вона разом із дитиною повернулася в Україну. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8помер у м. Тамань, Темрюкського району, Краснодарського краю, Російської Федерації. На підставі цього вона має намір звернутися до Управління Пенсійного фонду України з проханням призначити їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника, однак таке звернення не є можливим, так як в актовому записі про народження дитини ОСОБА_8 не значиться як батьком.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року заяву задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Петропавловськ, Північно-Казахстанської області,республіки Казахстан, громадянина Російської Федерації, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в ст-ці Тамань, Темрюкського району, Краснодарського краю, Російської Федерації як батьком та його сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Актау, Мангістауської області, республікиКазахстан.

Не погоджуючись з рішенням суду, особою, яка не приймала участі у справі ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вони просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на те, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги.

Заявниця ОСОБА_12 та її представник ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

При цьому ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказала, що з 2007 року вона отримувала допомогу як одинока матір в Управлінні пенсійного фонду України в м.Борисполі та Бориспільському районі Київської області.

Заінтересовані особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Управління пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.86,87), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 4 ст.256 ЦПК України передбачено, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, установлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення родинних відносин а саме що ОСОБА_8 є батьком її сина ОСОБА_6, ОСОБА_2 вказувала, що встановлення даного факту їй необхідно для призначення пенсії її сину ОСОБА_6

На підставі п.2 ч.2 ст.256 ЦПК України, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію, тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Отже, правове значення для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника є встановлення факту перебування особи на утриманні.

З відповідною заявою ОСОБА_2 до суду не зверталася.

Встановлення судом першої інстанції що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_6, не є фактом встановлення родинних відносин, а є фактичним встановленням батьківства, що в свою чергу тягне за собою виникнення у особи права на спадкування після померлого ОСОБА_8

В той же час, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2014 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства, оскільки є інші спадкоємці після померлого ОСОБА_8, інтереси яких зачіпаються.

Отже, питання встановлення батьківства повинно розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки існує спір про право на спадкове майно.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року та відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про встановлення факту родинних відносин- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: