Справа № 131/296/15-ц Провадження № 22-ц/772/3538/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд 18 лютого 2015 року.

Зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 8 січня 2009 року ОСОБА_6 8 січня 2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений у відповідності до положення частини 1 статті 634 ЦК України шляхом підписання ОСОБА_6 заяви, де погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що викладені на веб - сторінці банку.

Банк виконав свої зобов'язання, видавши відповідачу зазначений кредит. ОСОБА_6 не повернув своєчасно ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти, внаслідок чого станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість перед банком у загальній сумі 22381 грн. 62 коп., яка складається із 14665 грн. 95 коп. заборгованості за кредитом, 6311 грн. 78 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 100 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, 250 грн. фіксованої частини штрафу і 1053 грн. 89 коп. процентної складової штрафу.

Посилаючись на ці обставини та положення статей 509, 525, 526, 530, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_6 вказану суму боргу та судові витрати.

Рішенням Ілліннцького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_6 заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що відповідно до укладеного договору б/н від 8 січня 2009 року ОСОБА_6 8 січня 2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 5 000 грн. на платіжну картку, який збільшено до 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» ОСОБА_6 погодився підписавши заяву про надання кредиту, що відповідає правовідносинам які регулюються положенням частини 1 статті 634 ЦК України.

За цим договором Банк виконав свої зобов'язання, видавши відповідачу кредитну карту та зазначені кредитні кошти, натомість ОСОБА_6 не повернув своєчасно банку грошові кошти, внаслідок чого станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 22381 грн. 62 коп., яка складається із 14665 грн. 95 коп. заборгованості за кредитом, 6311 грн. 78 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 100 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, 250 грн. фіксованої частини штрафу і 1053 грн. 89 коп. процентної складової штрафу.

Сума боргу та штрафних санкцій за кредитним договором станом на 31 січня 2015 року підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 6-8).

Апеляційним судом встановлено, що відповідач користується кредитною картою строк дії якої встановлено до липня 2016 року, що підтверджується кредитною карткою наданою відповідачем для огляду судом, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.98).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилається у обгрунтування своїх вимог, а саме обставин укладення 8 січня 2009 року договору кредиту з відповідачем, фактичного отримання і неповернення ним коштів за цим договором. Виходив із того, що до позовної заяви додані розрахунок заборгованості за кредитним договором від 8 січня 2009 року станом на 31 січня 2015 року, заява (а.с.6-9), зміст яких, з причини неякісного виготовлення, не можливо достеменно встановити, неможливо через це встановити зміст інших документів Умови і правила надання банківських послуг (а.с.10-15), копія паспорта ОСОБА_6 (а.с.16) та реєстраційних і ліцензійних документів банку (а.с.17,19,20). Вбачається із змісту рішення суду, що суд виходив також із того, що відповідач не виконав вимог суду щодо обовязкової участі у справі представника позивача та надання суду оригіналів документів кредитної справи від 8 січня 2009 року щодо отримання відповідачем кредиту 15000 грн.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки до таких висновків суд дійшов через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права що призвело до неправильного вирішення справи.

Не можна погодитись з тим, що докази у справі, а саме розрахунок заборгованості за кредитним договором від 8 січня 2009 року станом на 31 січня 2015 року, заява про надання кредиту (а.с.6-9) є такими, що їх зміст не можливо прочитати через неякісне виготовлення. Також не можна погодитись, що через неякісне виготовлення неможливо прочитати зміст Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-15), копію паспорта ОСОБА_6 (а.с.16), а також реєстраційних і ліцензійних документів банку (а.с.17,19,20).

Як вбачається із зазначених доказів вони достатньо чіткі і зрозумілі і відображають фактичні дані на підставі яких можливо встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги та обставини, які мають значення для вирішення справи. Вказані докази містять інформацію щодо предмета доказування.

Копія заяви про надання кредиту при її копіювання зменшена у розмірі, проте її зміст читабельний та достатньо зрозумілий (а.с.9).

Щодо ненадання позивачем на вимогу суду кредитної справи, то ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки сама відсутність кредитної справи, за наявності інших доказів, не спростовує доводів позивача про наявність кредитних правовідносин між сторонами та виниклих зобовязань по поверненню кредитних коштів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем ОСОБА_6

Заперечуючи проти позову позивач посилається на те, що він не отримував всієї суми кредиту у межах встановленого банком ліміту 15000 грн., проте вказана сума була знята саме з його карткового кредитного рахунку (кредитної картки), що підтверджується наданими позивачем суду виписками по особовому рахунку ОСОБА_6 Колегія суддів за таких обставин доводи відповідача вважає безпідставними.

Отже вказані висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом допущено порушення норм процесуального права в частині оцінки доказів, їх належності та допустимості (статті 57, 58, 59, 212 ЦПК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Згідно з пунктом 1.2 Умов та правил надання банківських послуг (далі- Умови) ці Умови регулюють відносини між Банком та клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку Клієнта, а також інших банківських послуг. У розділі 2 Умов зазначено, що форма договору, яка укладається між Банком і Держателем платіжної карти складається з : заяви; помятки клієнта; умов та правил надання банківських послуг; тарифів.

У пункті 3.3 Умов зазначено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно з пунктом 8.6 Умов у разі порушення Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань передбачених укладеним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банкові штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положення статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За положеннями частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Оскільки встановлена, що ОСОБА_6 не виконав свого зобовязання за кредитним договором та не повернув вчасно кредитні кошти та відсотки по ним позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», то право позивача порушене неналежним виконанням зобовязання відповідачем та підлягає судовому захисту.

Невідповідність висновків суду обставинами справи, порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права, відповідно до правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Отже рішення суду залишатись у силі не може і підлягає скасуванню, оскільки ухвалено за неправильних висновків обставинам справи, неправильного застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У справі слід ухвалити нове рішення. З відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 8 січня 2009 року, яка згідно з розрахунком наданим позивачем (а.с.6-8) станом на 31 січня 2015 року становить 22381 грн. 62 коп. Ця сума складається з 14665 грн. 95 коп. заборгованість за кредитом; 6311 грн. 78 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1053 грн. 89 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у суді першої інстанції 243 грн. 60 коп. (а.с.21) та 267 грн. 96 коп. (а.с.87) за подачу апеляційної скарги, а всього 511 грн.56 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2, частини 1 статті 307, пунктами 3,4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 8 січня 2009 року станом на 31 січня 2015 року в сумі 22381 грн. 62 коп., з яких : 14665 грн. 95 коп. заборгованість за кредитом; 6311 грн. 78 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1053 грн. 89 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору у суді першої інстанції 243 грн. 60 коп. та 267 грн. 96 коп. за подачу апеляційної скарги, а всього 511 грн.56 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук