Справа № 304/500/15-ц
Провадження № 2/304/250/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Готра І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його дід - ОСОБА_3, який за життя на підставі рішення виконкому Т.Реметівської селищної ради депутатів трудящих №29 від 22 квітня 1977 року побудував житловий будинок АДРЕСА_1, однак не отримав правовстановлюючі документи до нього. Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК Української РСР спадщину за таким, як спадкоємці першої черги, прийняли його дружина ОСОБА_5, 1902 року народження, та дочка ОСОБА_2, 1935 року народження (тітка позивача), які на момент смерті спадкодавця проживали у спадковому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла, а спадщину за нею відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК Української РСР прийняла ОСОБА_2. Однак остання померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Він, у свою чергу, прийняв спадщину за покійною ОСОБА_2, оскільки проживав разом з нею на день її смерті та на даний час продовжує проживати у спадковому будинку. З метою оформлення права на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району у судове засідання також не з'явився, подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер дід позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане Тур'я-Реметівською селищною радою Перечинського району Закарпатської області 10 вересня 1983 року, актовий запис №41.

Також встановлено, що за життя ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Т.Реметівської селищної ради депутатів трудящих від 22 квітня 1977 року №29 побудував житловий будинок АДРЕСА_1

З довідки Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району №13/02-29 від 25 листопада 2014 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та в строк до 10 березня 1984 року у будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5, 1902 року народження, ОСОБА_2, 1935 року народження, та ОСОБА_6, 1961 року народження.

Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважалися такими, що прийняли спадщину у вигляді даного житлового будинку, оскільки протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступили в управління та володіння даним спадковим майном,.

Разом з цим встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане Тур'я-Реметівською сільською радою Перечинського району Закарпатської області ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис №41, а ІНФОРМАЦІЯ_5 померла і ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане Тур'я-Реметівською селищною радою Перечинського району Закарпатської області 16 жовтня 1992 року, актовий запис №49.

Крім цього встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та в строк до 16 квітня 1993 року у будинку АДРЕСА_1 був зареєстрований позивач ОСОБА_1, 1961 року народження, що стверджується довідкою Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №13/02-29 від 25 листопада 2014 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а інших спадкоємців не було.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори №74/01-16 від 08 квітня 2015 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно ч.1 та ч.2 ст.524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме,- місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст.527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ст.529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_2, оскільки протягом шести місяців після смерті останньої фактично вступив в управління та володіння даним спадковим майном, однак у нього існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Тому, керуючись ст.ст.524-527,529,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1222, 1258,1268 ЦК України, ст.ст.10,11,57-61,174 ч.4,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Шешеня М. О.