АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Лапчевської О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про підвищення суми аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що за рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2011 із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Позивачка має щомісячний заробіток в розмірі 4600 грн. і такий розмір аліментів не забезпечує потреб дитини.

Враховуючи викладене просила збільшити розмір стягуваних аліментів до 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір.(а.с. 1-19)

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про підвищення суми аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі задоволено. (а.с.32)

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування скарги посилався на те, що має іншу сім'ю, доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на його забезпеченні перебувають батьки похилого віку.(а.с. 71-89)

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_3 підтримала скаргу і просила її задовольнити. ОСОБА_2 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про що у справі є докази.(а.с. 105-107)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу..

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів встановила, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 2)

За рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2011 із відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 5)

Позивачка має на утриманні ще й сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює експедитором у ДП Національний академічний театр ім. І.Франка, середній розмір її місячного заробітку складає 4600 грн.(а.с. 3, 11)

Відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, станом на 05.02.2015 року і за звітний період зазначив дохід 74200 грн., з 24.09.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, має доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с. 42-49, 53-55)

Батько відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та мати ОСОБА_6, 1945 р.н. є пенсіонерами за віком, їм сплачується пенсія. Доказів, що батьки відповідача перебувають на його утриманні до суду не надано.(а.с. 50-52)

Посилання відповідача на додаткові витрати пов'язані з утриманням житла, сплатою комунальних послуг, ліки та медичне обстеження батьків, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі ж витрати має і позивачка.(а.с. 6-10, 75-88)

. Визначений судом розмір стягуваних аліментів, на дитину, майже дорівнює встановленому ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому колегія суддів враховує, що позивач є працездатною особою, має можливість підшукати іншу роботу, або працювати за сумісництвом.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст. 74 ЦПК України щодо неналежного сповіщення про час та місце розгляду справи колегія суддів відхилила, оскільки за матеріалами справи, суд першої інстанції про розгляд справи сповіщав відповідача на зазначену ним адресу рекомендованими відправленнями з повідомленнями, які повертались із відміткою працівників пошти за закінченням терміну зберігання.(а.с. 26, 30, 35)

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Тому неотримання чи вибіркове отримання адресатом поштової кореспонденції не може бути визнано підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Лапчевська

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/15358/2015

Унікальний номер 760/7339/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Демидовська А.І.

Доповідач Левенець Б.Б.