Справа № 336/7964/15-Ц
Провадження № 2/336/3814/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кляшторного В.С.,

при секретарі Ведмедьовій В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

прокурора Верещаги А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав.

В позові зазначає, що 23.02.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

15.08.2011 року шлюб між ними за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було розірвано.

Дитина мешкає з позивачкою, яка займається її вихованням та утриманням, створює для дитини всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач, який є батьком дитини, починаючи з 2011 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, та взагалі не цікавиться її життям.

На підставі вищевикладеного позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітньої доньки.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили обставини викладені в ньому, просили позов задовольнити. Крім того позивачка в судовому засіданні пояснила, що вона створила нову сім'ю з іншим чоловіком, від шлюбу з яким вона також має дитину. Її новий чоловік піклується про її дочку ОСОБА_4 та має намір її удочерити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення на розсуд суду.

Прокурор висловив думку про наявність підстав позбавлення відповідача батьківських прав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ході судового розгляду було встановлено, що обставини, наведені в позові, відповідають дійсності.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.21) та копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2011 року (а.с.23).

Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 15.07.2008 р., НОМЕР_1 (а.с.22).

З матеріалів справи (а.с.26,27) вбачається, що дитина мешкає разом з матір'ю та відповідно до акту обстеження умов проживання (а.с.53) матір'ю ОСОБА_2 створені належні умови для проживання, виховання та навчання малолітньої доньки ОСОБА_4.

З характеристик виданих ЗНВК № 19 (а.с.28,56) вбачається, що дитини навчається у 1 класі, та за період її навчання питанням виховання дитини займається тільки мати дівчинки, яка контролює навчання, відвідує батьківські збори та консультації. Батько дитини ніколи не приходив до школи та не приймав участі у вихованні доньки.

Відповідно до довідки № 233/01-09/з від 27.11.2015 виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» (а.с.57) дитина знаходиться під наглядом педіатричної служби з народження по теперішній час. Під час профілактичних оглядів та захворювань до Центру з дитиною зверталась мати - ОСОБА_2, яка в подальшому виконувала поради та призначення лікарів в повному обсязі. Батько дитини за останні 4 роки до даного лікувально-профілактичного закладу з дитиною не звертався, здоров'ям дочки не цікавився.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач ніякої участі у житті своєї доньки не приймає, не піклується про її духовний, фізичний розвиток, не піклується про стан її здоров'я, ніякої матеріальної допомоги не надає, не провідує її, не цікавиться її життям, повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем по справі позову та інтереси дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст..10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Кляшторний