АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/11 Номер провадження 22-ц/786/3412/15Головуючий у 1-й інстанції Лободенко О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2011 року

за матеріалами подання старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського Управління Юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2011 року подання старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_3 задоволено.

Тимчасово обмежено громадянину України ОСОБА_2 право виїзду за межі України до повного виконання ним зобовязань з примусового виконання виконавчого листа № 2-245 від 18 квітня 2011 року, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ПроКредит Банк» боргу в сумі 79258,43 грн.

Ухвалу суду направлено на виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України для виконання.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Посилався на те, що про ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2011 року дізнався, коли 29 вересня 2015 року намагався перетнути кордон України, в чому йому було відмовлено прикордонною службою України.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 жовтня 2011 року старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-245 від 18 квітня 2011 року, виданим Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Прокредит Банк» 79258,43 грн.

21 жовтня 2011 року вказану постанову направлено боржнику ОСОБА_2 для виконання та для відому.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має не виконані зобов'язання, добровільно рішення суду не виконує.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Однак заявником не надано належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання.

За таких обставин, суд помилково дійшов до висновку про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, у звязку з чим ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303,307, 312 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2011 року скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського Управління Юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Чічіль

Судді: Л.М. Хіль

ОСОБА_5

З оригіналом згідно: ОСОБА_1