Провадження № 2/161/5532/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря Стецюка Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача -- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного 30 березня 2007 року кредитного договору № 014/08-11/1789 відповідач ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 150 000 дол. США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом, строком до 29 березня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 березня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 014/08-11/1789/1, згідно умов якого, поручитель несе солідарну відповідальність нарівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Оскільки, позичальник ОСОБА_4 свої зобовязання по договору не виконала, у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 26 494,59 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.08.2015 року становить 599 398 грн. та пеня в розмірі 6 441,34 грн.

А тому просив, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Додатково пояснив, що відповідачі бажають прощення залишку заборгованості, про що неодноразово зверталися до банку з заявами. Однак, виходячи з принципу рівності споживачів банківських послуг, ні про яке прощення боргу для відповідачів не може йти мова. На інші умови врегулювання спору позасудовим шляхом, які пропонувалися банком, відповідачі не погодилися. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив вікласти судовий розгляд справи до отримання відповіді банку на чергове звернення щодо прощення залишку боргу. Пояснив, що вини відповідачів у тому, що виріс курс долара США немає. Вони платити з дружиною до лютого 2015 року. Їм обіцяли в банку здійснити перерахунок по нижчому курсу. Залишок боргу не великий. А тому, хочуть домовитися з банком про прощення залишку боргу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 30 березня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль») та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/08-11/1789, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 150 000 дол. США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом, строком до 29 березня 2017 року (а.с. 4-8).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 березня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 014/08-11/1789/1, згідно умов якого, поручитель несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (а.с. 11).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_4 свої зобовязання по договору не виконала, не погашаючи заборгованість за кредитом, процентами та пенею, а тому станом на 26.08.2015 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 26 494,59 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 613 264,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом 24 999,52 дол. США (що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 578 658,88 грн.); заборгованість за відсотками 1 495,07 дол. США (що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 34 606,08 грн.); пені за несвоєчасне погашення заборгованості за простроченими відсотками 6 441,34 грн. (а.с. 17,18).

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Покликання відповідача в запереченнях проти позову на збільшення курсу долара США, не має значення для суті спору, оскільки валютні ризики несуть як банки, так і споживачі банківських послуг.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 26 494,59 дол. США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку заборгованості 23.12.2015 року становить 613 264,97 грн. та пені в розмірі 6 441,34 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 169, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494 (двадцять шість тисяч чотириста девяносто чотири) долари 59 центів США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 613 264 (шістсот тринадцять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 97 копійок та пеню в розмірі 6 441 (шість тисяч чотириста сорок одну) гривню 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) гривень судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій