АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Чічіля В.А.

Суддів : Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.

За участю секретаря : Самойлової М.Д.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, починаючи з 27 листопада 2014 року до 1 листопада 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати. Вважає, що позивач не надала доказів, які б свідчили про її потребу в матеріальній допомозі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2001 року.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про перебування на обліку №1511 Управління ПФУ Октябрського району в м. Полтаві, ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, яка встановлена їй з 30 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року.

Підставами для звернення до суду позивач вважала, встановлену їй інвалідність та норми сімейного законодавства, які передбачають право на отримання матеріальної допомоги від іншого із подружжя.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як непрацездатна особа, має право на отримання аліментів, а відповідач, як чоловік, зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу.

Колегія суддів вважає вказаний висновок правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Згідно норм вказаної статті дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності.

Враховуючи непрацездатність позивача та встановлену їй групу інвалідності, не спростовану відповідачем неможливість надавати матеріальну допомогу, судова колегія вважає стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини цілком закономірним.

Наявність рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2015 року, яким з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки не позбавляє дружину права подати позов про стягнення аліментів на своє утримання.

Апелянтом не надано суду доказів, які-б свідчили про його незадовільний майновий стан та неможливість надавати матеріальну допомогу, що в контексті ч. 2 ст.75 СК України є підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а матеріали справи не дають підстав вважати, що суд при розгляді даної справи допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, які є підставами для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.