У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання:Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Демидівського районного суду від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 11/18 часток з житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1, Демидівського району, Рівненської, як цілу ідеальну частку, а саме: коридор (1-1) площею 5,3 кв.м., коридор (1-2) площею 7,1 кв.м., житлове приміщення (1-3) площею 15,2 кв.м., житлове приміщення (1-6) площею 13,5 кв.м., кухня (1-7) площею 8,4 кв.м., підсобне приміщення (1-8) площею 2,0 кв.м., сходи (а1), сарай (Б), літню кухню-гараж (В), сарай (в1), сарай (Г), погріб (Пг/Г) (льох), вбиральню (Ж), огорожу (№ 1).

Залишено у спільному користуванні між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 криницю (3), що є невід'ємною частиною домоволодіння по АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 131 грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток при поділі в натурі житлового будинку, надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 Демидівського району, Рівненської області.

Зобов'язано позивача ОСОБА_3 закласти дверний проріз між приміщенням (1-2)-(1-5)та(1-3)-(1-4).

Зобов'язано відповідача ОСОБА_2 влаштувати вхід у приміщення (1-5) та закласти віконний проріз між приміщеннями (1-5) та 2.

Зобов'язано: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при здійсненні добудов та переобладнань житлового будинку розробити проектну документацію, погоджену з місцевими органами виконавчої влади та відповідними службами. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 влаштувати автономні інженерні системи електропостачання, водопостачання та опалення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 963 грн. 75 коп. сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 984 грн. за проведення експертизи.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність та необґрунтованість в зв'язку з неповним з'ясуванням судом усіх фактичних обставин справи, не дослідженням і не належною оцінкою наявних в матеріалах справи доказів та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що висновок суду про те, що третій варіант виділу частки нерухомого майна, запропонований експертом, буде найбільш економічно вигідним для сторін, зроблено за неповного з'ясування обставин справи, оскільки для ОСОБА_3 виділено майна більше від ідеальної частки в математичному розрахунку, на яку вона має право власності, що є істотним порушенням його права власності.

Також, при поділі спільного майна позивачу ОСОБА_3 передано у власність дві кухні, одна з яких міститься у житловому будинку, а інша літня кухня-гараж. Відсутність у його власності кухні на момент поділу майна позбавляє його можливості приготувати собі їжу, оскільки для проведення добудов та облаштування інженерних мереж необхідно розробити проектну документацію та здійснити безпосереднє переобладнання.

Не взято до уваги судом першої інстанції і ту обставину, що він не працює та не має фінансової можливості виготовити проектну документацію та провести переобладнання і добудову приміщень.

Вважає, що найбільш наближеним до ідеальних часток та технічно можливий, являється запропонований експертом варіант поділу майна №1, при якому у його власності залишатиметься літня кухня-гараж, де він зможе приготувати собі їжу, поки не здійснить добудову до житлового будинку, в якій вимушений облаштувати кухню, санвузол, а також незалежну від ОСОБА_3 автономну систему опалення будинку.

Крім того, ОСОБА_3 в даному випадку не обтяжена проведенням переобладнань житлового будинку і господарських будівель, кожен з них зможе мати окремі подвір'я, окремі входи до господарських будівель та на подвір'я, що надасть можливість менше пересікатись між собою.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити частково та виділити їй в натурі 11/18 частку житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 Демидівського району, Рівненської області, як цілу ідеальну частку за першим варіантом поділу, запропонованим експертом.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.ст.363, 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України, згідно з частиною першою якої подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Поділ (виділ частки) майна, що є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі. За відсутності згоди співвласника про поділ спільного майна спір вирішується судом. Поділ спірного будинковолодіння між співвласниками на два ізольовані житлові приміщення з окремими входами можливий.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази які ґрунтуються на вимогах закону та відповідають матеріалах справи.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником 11/18 часток домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1

Власником 7/18 часток зазначеного будинковолодіння є відповідач ОСОБА_2

Площа присадибної земельної ділянки становить 1200кв.м, яка на час розгляду справи не приватизована.

Сторони є родичами між собою, відповідач є онуком позивачки і згода щодо порядку користування будинком між ними не досягнута.

Судом першої інстанції призначалася по справі судова будівельно-технічна експертиза, згідно висновку якої визнано технічно можливим поділ спірного будинковолодіння між співвласниками з виділом в натурі двох окремих ізольованих приміщень, за умови проведення його добудови і переобладнання та запропоновано три варіанти розподілу.

Рішенням виконкому Хрінницької сільської ради №5 від 29 січня 2014 року ОСОБА_3 надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1, Демидівського району Рівненської області (а.с. 95).

Обираючи третій варіант поділу будинковолодіння висновку судової будівельно-технічної експертизи №7706-7707 від 27 січня 2015 року, суд першої інстанції обґрунтовано врахував встановлений раніше порядок користування приміщеннями, який склався між сторонами і прийшов до правильного висновку, що кожен із співвласників матиме частину житлового будинку максимально приближену до ідеальних часток, зокрема, ОСОБА_3 належатиме 61% будинковолодіння, ОСОБА_2-39%, тобто даний варіант є раціональним та справедливим.

Доводи відповідача про те, що при розподілі спірного будинковолодіння за третім варіантом експертизи для ОСОБА_3 виділено майна більше від її ідеальної частки на яку вона має право власності є безпідставними, оскільки згідно вказаного варіанту розподілу відхилення від ідеальних часток здійснюється саме в бік відповідача і він має сплатити за нього позивачці грошову компенсацію.

Крім того, перший варіант розподілу, на якому наполягає ОСОБА_2 передбачає ще більше відхилення від ідеальних часток сторін та більший розмір грошової компенсації.

Покликання апеляційної скарги на необхідність проведення поділу будинковолодіння по варіанту №1 висновку експертизи не заслуговують на увагу, так як при такому варіанті розподілу в користування відповідача перейде літня кухня-гараж (В), входи до приміщень якої знаходяться зі сторони частини будинку та господарських будівель, виділених позивачці, що унеможливить облаштування сторонами окремих подвір'їв та, враховуючи неприязні відносини між ними, є неприйнятним.

Покликання ОСОБА_2 на відсутність на момент поділу спірного домоволодіння у його власності кухні, що позбавить його можливості приготувати собі їжу, не приймаються судом до уваги, оскільки визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який знаходиться у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.

Шимків С.С.