АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/7715/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Слащуку А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідачів Жуковської Я.В., Тур Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилими приміщеннями та видачу ордера.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ордеру №59 від 31.07.2009, виданого АТ ХК «Київміськбуд», з яким ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах,позивачу надано ліжко-місце у гуртожитку по АДРЕСА_1, де він фактично проживає та зареєстрований. На підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2012 за фактичним місцем проживання в гуртожитку АДРЕСА_1 зареєстровано дружину позивача ОСОБА_7 та їх доньку ОСОБА_8, 2006 року народження.

Відповідно до довідки форми №3 від 19.12.2014 на умовах зайняття ліжко-місця в гуртожитку по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: позивач - з 07.08.2009, дружина та донька позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8 - з 09.01.2013, донька ОСОБА_9 - з 15.01.2013, син ОСОБА_10 - з 09.09.2014.

01.12.2014 ОСОБА_6 звернувся із заявою до Наглядової ради з питань розподілу та утримання житла у гуртожитках при Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації, в якій просив залишити за своєю сім'єю право користування кімнатою №147, а також видати ордери на кімнати №147 та №148 гуртожитку по АДРЕСА_1.

Виходячи з того, що рішення про передачу в користування ОСОБА_6 та членів його сім'ї кімнати №148 або інших кімнат у гуртожитку не приймалося, ордери на ці кімнати їм не видавались, а позивач, його дружина та діти фактично мешкають та зареєстровані у гуртожитку, а не у конкретній кімнаті, а також вважаючи позовні вимоги такими, що не грунтуються на вимогах закону, - суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року - залишенню без змін з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є право користування жилими приміщеннями у гуртожитку та зобов'язання видати ордер на них, відсутність якого на думку позивача перешкоджає у реалізації передбаченого законом права на приватизацію жилої площі у гуртожитку.

Відповідно до ст.128 ЖК України та п.9 Примірного положення про гуртожитки жила площа у гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку громадянину видається спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст.129 ЖК України, п.10 Примірного положення про гуртожитки).

Встановлено, що позивач на законних підставах мешкає у гуртожитку по АДРЕСА_1 адже на його ім'я на підставі спільного рішення керівництва (адміністрації), профспілкового комітету без номера і дати видано ордер №59 від 31.07.2009 на право займання в гуртожитку по АДРЕСА_1 одного ліжко-місця (ас8). Його дружина та діти також на законних підставах мешкають у гуртожитку та зареєстровані у ньому (ас45). З 14 березня 2014 року дружина позивача у складі сім'ї з чотирьох осіб перебуває на квартирному обліку у Деснянській районній у місті Києві державній адміністрації (ас13).

Також установлено, що фактично сім'я позивача займає дві кімнати у гуртожитку - №147 і №148, по яких сплачує за утримання будинку і прибудинкової території та за комунальні послуги.

Відповідно до частин 1,3 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 умовами реалізації мешканцями гуртожитків конституційного права на житло, зокрема, одержання мешканцем гуртожитку права на приватизацію кімнати в гуртожитку, є: 1) відсутність в особи власного житла; 2) правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; 3) реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах.

Враховуючи, що ордер на жиле приміщення є підставою для вселення в нього, а позивач із сім'єю мешкає у гуртожитку, займаючи дві кімнати, і питання їх вселення не вирішується, - правильним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання за ним права користування кімнатами у гуртожитку та зобов'язання відповідача видати ордер на займані жилі приміщення не грунтуються на вимогах закону і не мають правового значення для вирішення питання про приватизацію позивачем жилих приміщень у гуртожитку.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив спірні правовідносини сторін та норми матеріального права, що їх регулюють, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обгрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають, а зводяться до викладення встановлених судом обставин з аргументацією висновків представника позивача, які не грунтуються на вимогах закону і матеріалах справи, а також не мають правового значення для вирішення питання приватизації жилої площі у гуртожитку.

Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №754/20140/14-ц Головуючий у 1 інстанції Таран Н.Г.

Апеляційне провадження №22-ц/796/7715/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

4червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Слащуку А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідачів Жуковської Я.В., Тур Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилими приміщеннями та видачу ордера.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна