АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3597/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: про визнання права власності Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Тичкової О.Ю., Малінської С.М.

за участі секретаря - Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним прав власності на автомобіль Mitsubishi Pajero, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 19.04.2005 року, свідоцтво про право власність ТЗ серія ХАС № 707846 та зняти арешт з вказаного вище автомобіля, який накладено згідно акту опису та арешту майна № 34825813, виданого 16.05.2013 року ВДВС Московського району м. Харкова.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги,викладені в позовній заяв підтримав та просив їх задовольнити.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся на нього з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового, яким в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх доказів стосовно того, що між сторонами був укладений належним чином договір купівлі-продажу автомобіля,а тому підстави для визнання права власності на нього відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Так,згідно з положеннями ст.638 ЦК України,угода вважається укладеною,якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За діючим законодавством угоди купівлі-продажу транспортних засобів мають здійснюватися у відповідності до вимог Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, які затверджені Наказом №3228 від 31 липня 2002р із змінами, з подальшими змінами.

Згідно з цими Правилами автомобілі можуть бути продані при знятті їх з обліку та відносно яких є відомості експертної установи про відповідність їх ідентифікаційних номерів характеристикам та записам, зазначеним у реєстраційних документах транспортного засобу. Після укладення письмового договору купівлі-продажу новий власник авто зобовязаний його зареєструвати в органах ДАІ МВС.

Такі вимоги є суттєвими умовами при укладені договору купівля-продажу автомобіля і їх недотримання не дає підстав вважати,що такий правочин відбувся.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що 20.03.2011 року відповідач передав позивачу автомобіль Mitsubishi Pajero, 1987 року випуску,оформивши договір купівлі-продажу, який не було нотаріально посвідчено. Позивач стверджує, що відповідач зобовязався укласти договір купівлі продажу нотаріально на протязі одного місяця з дня підписання договору купівлі продажу, однак на неодноразові прохання позивача до нотаріуса не зявляється.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Позивачем, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що немає підстав вважати, що між сторонами був укладений належним чином договір купівлі-продажу автомобіля.

Доводи представника позивача в судовому засіданні, стосовно того, що позивач є власником транспортного засобу на підставі довіреності в порядку передоручення, судова колегія вважає безпідставними, оскільки діюче законодавство не передбачає такого порядку набуття права власності на рухоме майно.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді