АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2199/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги представника приватного підприємства «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Арагона Коляєвича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Коляєвича, приватного підприємства «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», яке в подальшому змінило найменування на ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», був укладений кредитний договір №49.8.2/38/2007-КЛТ, згідно з п. 1.1 якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 32'000'000 грн.

Пунктом 1.1. (в редакції додаткової угоди від 28 січня 2010 року №24) сторони визначили, що банк надав кредит позичальнику у сумі фактичної заборгованості 40'533'156 грн. із кінцевим терміном повернення 22 серпня 2013 року.

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору підставою для надання кредитів є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін.

Надалі в період з 23 серпня 2007 року по 14 січня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», (з 25 вересня 2008 року за додатковими угодами - ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин») були укладені додаткові угоди до кредитного договору від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ.

18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» був укладений кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 2'500'000 грн.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року № 5) сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 8'000'000 грн.

Пунктом 3.4.5 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 17 лютого 2012 року.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін.

У період з 23 лютого 2009 року по 14 січня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» були укладені додаткові угоди до кредитного договору від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ.

Пунктом 3.4.5 кредитного договору від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та п. 3.4.3 кредитного договору від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ визначено, що позичальник зобовязаний сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді.

У разі несвоєчасної сплати процентів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена п. 3.4.9 кредитного договору, на суму простроченого платежу.

Пунктом 3.4.9 визначено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожний день простроченої заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями.

Позивач вказував, що банк виконав зобовязання, передбачені кредитними договорами, та надав кредитні кошти, проте у звязку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань за кредитними договорами, зокрема, відмовою від повернення кредитів, несплатою відсотків за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобовязання, виникла заборгованість, яка станом на 13 січня 2014 року становить 68'898'720 грн. 16 коп., за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та 10'606'143 грн. 81 коп. за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ 25 липня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК56/08-КЛТ, ОСОБА_8 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК57/08-КЛТ, ОСОБА_9 було укладено договір поруки № 49.8.2/38/ПК55/08- КЛТ.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ, ОСОБА_9 було укладено договір поруки № 49.8.3/01/ПК04/09-КЛТ.

Згідно з умовами зазначених вище договорів поруки поручителі зобоязалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань позичальника за кредитними договорами. Поручителі беруть на себе зобовязання відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований у реєстрі за № 2466, згідно з умовами якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 27 вересня 2013 року право вимоги за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009-КЛТ з усіма змінами та доповненнями до них перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп. та за кредитним договором від 18 лютого 2009 року у розмірі 10'878'964 грн. 35 коп., а також судовий збір у розмірі 3'654 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року стягнуто солідарно з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп.; стягнуто з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2009 року у розмірі 10'878'964 грн. 35 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення і неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» не засновані на нормах матеріального права, позивачем не доведено права вимоги повернення всіх сум за кредитним договором, кредитні договори та додаткові угоди до них збільшили обсяг відповідальності поза його волею, просить рішення суду скасувати.

ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення змінити, стягнувши солідарно з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп., та з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2009 року у розмірі 10'878'964 грн. 35 коп., відмовивши в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп.

ОСОБА_9 в поданій ним апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити оскаржуване рішення, стягнувши солідарно з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп., та з ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2009 року у розмірі 10'878'964 грн. 35 коп., відмовивши в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 70'670'993 грн. 54 коп.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, представників ПАТ «Дельта Банк», які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ПП «Нікіта-Т», яке в подальшому змінило найменування на ПП ГРК «Апельсин», був укладений кредитний договір №49.8.2/38/2007-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 32'000'000 грн., процедуру та умови повернення позичальником отриманих коштів, нарахування і сплати процентів за отриманими кредитами, нарахування і сплати комісії за надання кредитів, а також взаємні права та зобовязання сторін, які виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, що є невід'ємними частинами кредитного договору.

Додатковою угодою від 23 серпня 2007 року №1 банк надав позичальнику кредит на суму 5 500 000 грн. зі сплатою 16% річних, позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 20 січня 2010 року.

Додатковою угодою від 27 серпня 2007 року №2 банк надав позичальнику кредит на суму 16 994 000 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2012 року.

Додатковою угодою від 28 серпня 2007 року №3 банк надав позичальнику кредит на суму 6 006 000 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 лютого 2013 року.

Додатковою угодою від 25 вересня 2007 року №4 банк надав позичальнику кредит на суму 382 300 грн. зі сплатою 16 % річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року.

Додатковою угодою від 28 вересня 2007 року № 5 банк надав позичальнику кредит на суму 70 747 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року.

Додатковою угодою від 01 жовтня 2007 року №6 банк надав позичальнику кредит на суму 10 000 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 23 березня 2013 року.

Додатковою угодою від 4 жовтня 2007 року №7 банк надав позичальнику кредит на суму 850 000 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 квітня 2013 року.

Додатковою угодою від 8 жовтня 2007 року №8 банк надав позичальнику кредит на суму 577 000 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2013 року.

Додатковою угодою від 16 жовтня 2007 року №9 банк надав позичальнику кредит на суму 22 400 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 травня 2013 року.

Додатковою угодою від 22 жовтня 2007 року №10 банк надав позичальнику кредит на суму 1 587 553 грн. зі сплатою 16% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 серпня 2013 року.

Додатковою угодою від 29 грудня 2008 року №18 банк надав позичальнику кредит на суму 1 100 000 грн. зі сплатою 25% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 грудня 2009 року.

Додатковою угодою від 19 жовтня 2009 року №22 банк надав позичальнику кредит на суму 7 433 156 грн. зі сплатою 16, 75% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 22 серпня 2013 року.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 28 січня 2010 року №24) сторони визначили, що банк надав позичальнику кредит у сумі фактичної заборгованості 40 553 156 грн. з кінцевим строком повернення 22 серпня 2013 року).

Згідно з п. 3.4.5 (зі змінами, внесеними додатковими угодами №21 та №23) та п.1.1 договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою №24), кінцевим строком повернення кредиту є 22 серпня 2013 року.

18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та приватним підприємством «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» був укладений кредитний договір №49.8.3/01/2009-КЛТ, згідно з умовами якого сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 2 500 000 грн.

Пунктом 1.1 (в редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року №5) сторони визначили процедури та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 8 000 000 грн.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору підставою для надання кредитів та сплати позичальником комісії за наданими кредитами за договором є додаткові угоди.

Додатковою угодою від 23 лютого 2009 року №1 банк надав позичальнику кредит на суму 2 000 000 грн. зі сплатою 25% річних (16,75% річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року №5), а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 19 лютого 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року у редакції додаткової угоди від 5 березня №8).

Додатковою угодою від 8 квітня 2009 року №2 банк надав позичальнику кредит на суму 250 000 грн. зі сплатою 25% річних (16,75% річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року №5), а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 2 квітня 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року у редакції додаткової угоди від 5 березня №8).

Додатковою угодою від 30 квітня 2009 року №3 банк надав позичальнику кредит на суму 250 000 грн. зі сплатою 25% річних (16,75% річних у редакції додаткової угоди від 19 жовтня 2009 року №5), а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 29 квітня 2010 року (не пізніше 14 січня 2011 року у редакції додаткової угоди від 5 березня №8).

Додатковою угодою від 19 жовтня 2009 року №6 банк надав позичальнику кредит на суму 4 643 336 грн. зі сплатою 16,75% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 17 лютого 2012 року.

Додатковою угодою від 18 березня 2010 року №9 банк надав позичальнику кредит на суму 650 000 грн. зі сплатою 20% річних, а позичальник зобовязався повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 17 лютого 2012 року.

Банком свої зобовязання перед позичальником, передбачені кредитними договорами від 23 серпня 2007 року та 18 лютого 2009 року. виконав шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника.

Позичальник свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків та комісії належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27 березня 2014 року має заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року на суму 70 670 993 грн. 54 коп., за кредитним договором від 18 лютого 2009 року на суму 10 878 964 грн.

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», 25 липня 2008 року укладені договори поруки: № 49.8.2/38/ПК56/08-КЛТ з ОСОБА_7, № 49.8.2/38/ПК57/08-КЛТ з ОСОБА_8, №49.8.2/38/ПК57/08КЛТ з ОСОБА_9

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009 КЛТ ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», 18 лютого 2009 року укладені договори поруки: № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ з ОСОБА_7, № 49.8.3/01/ПК03/09-КЛТ з ОСОБА_9

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» і ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до додатку №1 до якого право вимоги за кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009 КЛТ перейшло до ПАТ «Дельта Банк», яке і звернулося до суду з позовом про стягнення з позичальника та поручителів заборгованості за цими кредитними договорами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заборгованість за вказаними кредитними договорами підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк».

З таким висновком погодився і апеляційний суд, переглядаючи зазначене судове рішення в апеляційному порядку 30 березня 2015 року.

Проте, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, переглянувши в касаційному порядку рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року, з таким висновком не погодився і, скасовуючи вказану ухвалу апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, звернув увагу судів на те, що відповідно до договору застави майнових прав від 12 лютого 2015 року майнові права за кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009- КЛТ передані ПАТ «Дельта Банк» в заставу ПАТ «Авант-Банк», вказаним договором передбачено право заставодержателя звертати стягнення на предмет застави, зокрема, у разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних, а оскільки на підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк», згідно якого в ПАТ «Дельа Банк» з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, висновок судів про те, що заборгованість за кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009- КЛТ підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» є передчасним, так як суд апеляційної інстанції не перевірив, чи відбулася у зобовязанні за вказаними кредитними договорами заміна кредитора з огляду на укладений договір застави майнових прав від 12 лютого 2015 року.

Під час нового апеляційного розгляду даної справи встановлено, що дійсно 12 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» і ПАТ «Авант-Банк» був укладений договір застави майнових прав, за яким ПАТ «Дельта Банк» в забезпечення виконання ним своїх зобовязань перед ПАТ «Авант-Банк» про повернення коштів, що обліковуються на кореспондентських рахунках в АТ «Дельта Банк», передало в заставу належні йому майнові права за кредитними договорами, укладеними між ним та юридичними особами, зокрема, майнові права за кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009- КЛТ, укладеними між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин».

Відповідно до п.3.1.4 вказаного договору застави майнових прав заставодержатель має право, зокрема: звертати стягнення на предмет застави (отримання вимоги, що випливає із заставленого права) і реалізувати заставлені майнові права і задовольнити за їх рахунок свої грошові вимоги за договором банківського рахунку у повному обсязі до настання терміну виконання заставодавцем відповідних зобовязань, у тому числі у разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних.

Пунктом 3.1.5 договору передбачено право заставодержателя самостійно без звернення до суду здійснювати реалізацію майнових прав, наданих заставодавцем у забезпечення за кредитом.

Згідно з п.4.7 договору у разі прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації/ призначення ліквідатора/ реорганізації (злиття/приєднання/ виділення) заставодавця заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обовязків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 ,Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Авант-Банк» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі на майнові права за кредитними договорами від 23 серпня 2007 року № 49.8.2/38/2007-КЛТ та від 18 лютого 2009 року № 49.8.3/01/2009- КЛТ, передані в заставу за договором від 12 лютого 2015 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 9 липня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2015 року, позов ПАТ «Авант-Банк» задоволено: в рахунок виконання обовязків ПАТ «Дельта Банк» на користь ПАТ «Авант-Банк» за зобовязаннями, визначеними у п.1.3 договору, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав від 12 лютого 2015 року, укладеним між ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Дельта Банк», зокрема на майнові права за кредитними договорами № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк», і ПП. «Нікіта-Т», правонаступником якого є ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», та № 49.8.3/01/2009- КЛТ від 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк», і ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин».

Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про заставу» при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

В даному випадку відповідно до встановленого Законом України «Про заставу» способу реалізація предмета застави передбачає відступлення ПАТ «Дельта Банк» на користь ПАТ «Авант-Банк» права вимоги грошових коштів за кредитними договорами.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст..514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у встановлений законом спосіб відбулася заміна кредитора у зобовязанні за кредитними договорами № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк», і ПП «Нікіта-Т», правонаступником якого є ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», та № 49.8.3/01/2009 - КЛТ від 18 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого за цим договором є ПАТ «Дельта Банк», і ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» і право вимоги грошових коштів за цими кредитними договорами перейшло до нового кредитора ПАТ «Авант-Банк».

Відповідно ПАТ «Дельта Банк» втратив право вимоги грошових коштів за вказаними кредитними договорами і підстави для стягнення з відповідачів на його користь заборгованості за цими кредитними договорами відсутні.

ПАТ «Авант-Банк» вимог до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги грошових коштів за якими перейшло до нього, у даній справі не заявило.

З огляду на викладене оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про заставу», колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Коляєвича, Приватного підприємства «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про стягнення заборгованості за кредитними договорами скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Коляєвича, Приватного підприємства «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :