УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Київський-27», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аметист», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гармонія» про визначення та стягнення суми збитків, встановлення причин невиконання рішення суду, застосування заходів їх усунення, притягнення до відповідальності винних у порушенні конституційних та цивільних права позивача, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 15 березня 2000 року на його користь з Житлово-будівельного кооперативу «Київський-27» (далі - ЖБК «Київський-27») стягнуто пайовий внесок у розмірі 18 052 грн, судові витрати та у відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн.

ЖБК «Київський-27» не ліквідовано, не виключено з ЄДРПОУ, однак голова кооперативу помер, тому позивач просить стягнути з ЖБК «Київський-27» або з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аметист» (далі - ОСББ «Аметист») чи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гармонія» (далі - ОСББ «Гармонія»), з'ясувавши, хто саме з них є правонаступниками ЖБК «Київський-27», суму збитків, яку слід визначити, та стягнути дійсну суму матеріальної шкоди, з урахуванням інфляції та фактичного збільшення вартості квартир.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не надав доказів свого звернення з виконавчим документом після 2009 року до виконавчої служби за виконанням рішення суду.

Вимоги до відповідачів про з'ясування причин невиконання рішення Центрального районного суду м. Одеси від 15 березня 2000 року та прийняття судом заходів з усунення цих причин, фактично не є позовними вимогами.

Позовні вимоги про визначення суми збитків та стягнення дійсної суми матеріальної шкоди, з урахуванням інфляції та фактичного збільшення вартості квартир, не підлягали задоволенню, оскільки дійсна сума матеріальної шкоди вже була визначена за рішенням суду, що набрало законної сили. У справі, що розглядається, навіть наявне подальше збільшення вартості квартир не має правового значення за саме наданими позовними вимогами.

12 березня 2014 року судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у клопотанні позивача про призначення судово-будівельної експертизи саме через відсутність конкретних питань, які стосуються позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня