Справа № 360/309/15-ц
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарях - Хоменко О.О., Ничипоренко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу землі недійсним,

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у вересні 2013 року між нею та відповідачем було укладено в усній формі угоду, відповідно до якої вона /позивачка/ повинна була передати у власність останньому земельну ділянку площею 0,9386 га, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, що розташована в адміністративних межах Озерської сільської ради Бородянського району, а ОСОБА_2, в свою чергу, зобов»язався не пізніше вересня 2014 року провести початкові роботи з очищення ставка в центрі с.Озера, шляхом залучення організацій, що йому /відповідачу/ підконтрольні. За домовленістю, взамін того, що відповідач почистить ставок, Озерська сільська рада Бородянського району, після початку відповідачем проведення робіт по очищенню ставка, але не пізніше вересня 2014 року, мала вирішити питання про надання певним громадянам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розташовані по вул. Маяковського в с. Озера.

28 вересня 2013 року між нею /ОСОБА_1./ та відповідачем було укладено договір-купівлі продажу вищезазначеної земельної ділянки, і, за узгодженням між ними /позивачкою та відповідачем/, останній кошти за земельну ділянку позивачці не сплачував, розрахунки в грошовій формі за вказаним договором між сторонами не проводились і ця обставина була прихована від нотаріуса, який посвідчував даний договір, також, за усною домовленістю, у разі невиконання взятих на себе зобов»язань, ОСОБА_2 повинен був повернути вказану земельну ділянку позивачці, шляхом розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

У грудні 2014 року, коли вона /позивачка/ зрозуміла, що ні одне взяте на себе зобов»язання відповідач в обумовлений строк не виконав, жодних пояснень щодо причин невиконання не надав, то звернулась до нього /ОСОБА_2./ з вимогою повернути спірну земельну ділянку, але відповідач їй в цьому відмовив.

Вважає, що вказаний договір купівлі-продажу було укладено між нею та відповідачем під впливом її помилки та обману з боку останнього, оскільки ОСОБА_2 надав їй недостовірну інформацію відносно узгодження з сільською радою питання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою в обмін на очищення ставка в селі, ОСОБА_2 знав, що для надання зазначених дозволів в обмін на очищення лише одного ставка є недостатнім, знаючи про такі обставини вона /ОСОБА_1./ ніяких угод з відповідачем не укладала б, тому просила визнати недійсним зазначений договір купівлі-продажу та повернути вищевказану земельну ділянку, зобов»язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. скасувати запис в Єдиному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності земельної ділянки за ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким позивачка, як продавець, передала у власність, а відповідач, як покупець, прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,9386 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Озерської сільської ради Бородянського району, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, передавши продавцю /ОСОБА_1./ до підписання договору за продаж земельної ділянки 39 978,37 грн., підписами сторін на даному договорі підтверджується факт повного розрахунку та відсутність претензій одна до одної стосовно розрахунків щодо вказаної суми /а.с.5/.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3, 5,6 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що спірний договір нею було укладено під впливом її помилки та обману з боку відповідача, в дійсності кошти за продану земельну ділянку вона не отримувала, відповідач замість цього мав виконати певні роботи на користь громади села, але цього так і не зробив.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним по справі доказам, зокрема, самому договору купівлі-продажу від 26 вересня 2013 року, в якому зазначено, що продаж вказаної земельної ділянки вчинено за суму 39 978,37 грн., яку покупець передав продавцю до підписання цього договору і підписи сторін в даному договорі підтверджують факт повного розрахунку та відсутність претензій одна до одної стосовно розрахунків щодо вказаної суми. Будь-яких інший умов, які б зобов'язували відповідача вчинити якісь дії, даний договір не містить.

При цьому суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо наявності додаткових домовленостей між сторонами, оскільки, як визнали самі свідки, вони не були присутні при укладенні вказаного договору.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, так як підстав для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним не вбачається, то суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст.203,215,216,229,230 ЦК України, ст.10,11,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу землі недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий-суддяА.Міланіч