Справа № 161/4825/15-ц
Провадження № 2/161/2067/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Луцької міської ради - Шульгана Ф.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Луцької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та оформлення проїзного документу без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та оформлення проїзного документу без згоди батька.

В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що з 15.09.2001 року по 15.09.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З метою загального розвитку дитини, відпочинку та оздоровлення вона має намір виїжджати з дитиною за кордон, однак відповідач свого дозволу на виїзд дитини за кордон разом з позивачем безпідставно не надає, чим порушує інтереси їх дитини. Термін існуючого дозволу на виготовлення проїзного документу ОСОБА_6 без згоди батька закінчується 25.10.2015 року.

Позивач просить суд надати їй дозвіл на виїзд їх неповнолітньої дитини ОСОБА_6 за кордон без дозволу батька дитини ОСОБА_5 до повноліття дитини та дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представнику без згоди батька ОСОБА_5 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_6 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луцької міської ради Шульган Ф.П. в судовому засіданні зазначив, що позов міг бути підставним у випадку, якби позивачем були зазначені конкретний період часу та країни, в які має намір виїхати позивач разом з дитиною.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 15.09.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

Також встановлено, що сторони проживають окремо. Неповнолітня їх дочка проживає з матір'ю - ОСОБА_1, яка матеріально утримує та піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положень Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХИ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі Закон про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724 (далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно з частинами 4, 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У судовому засіданні позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач зверталась до відповідача за згодою на виїзд дочки ОСОБА_6 за кордон, і що відповідач відмовляв у наданні такого дозволу. Разом з тим, сама позивач не заперечує про наявність діючого до 25.10.2015 року дозволу (згоди) батька дитини відповідача ОСОБА_5 на виготовлення проїзного документу (паспорту).

Згідно листів нотаріусів Шкльоди Я.А., Шум І.О., Ходачинської Н.І. вбачається, що відповідачем неодноразово надавались такі згоди на оформлення необхідних документів, відкриття віз на тимчасові поїздки за кордон України неповнолітньої дочки ОСОБА_6.

Крім того, в поданому позові позивач ОСОБА_1 не зазначає у яку країну і на який термін просить надати такий дозвіл, не зазначає правових підстав для надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, аж до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, на думку суду - відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_6 до досягнення її повноліття та оформлення проїзного документу без згоди батька, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ч.ч. 4, 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. пост. КМУ від 27 січня 1995 року та в редакції, затв. пост.КМУ від 25 серпня 2010 року № 724, Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затв. пост.КМУ від 31 березня 1995 року № 231, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Луцької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та оформлення проїзного документу без згоди батька - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк