Справа № 466/6018/14-ц
УХВАЛА

іменем України

«28» травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Шутяк З.С., Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на бездіяльність начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції та постанову державного виконавця Шевченківського відділ ДВС Львівського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві,

у с т а н о в и в :

28 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції та постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування скарги зіслався на те, що у Шевченківському ДВС Львівського міського управління юстиції з липня 2007 року здійснюється виконавче провадження по стягненню з боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, коштів за збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

15 серпня 2014 року ним було отримано листа від 06 серпня 2014 року за підписом начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 у відповідь на його скаргу від 16 липня 2014 року на постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 23 червня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У відповідності до ч.8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана начальнику відділу, розглядається в 10-денний строк та за результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову.

Однак такої постанови начальником Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції винесено не було та відповідно не було вжито заходів до виконання виконавчих дій у визначеному законодавством порядку, чим порушено вимоги ч.ч.1,2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», що є доказом бездіяльності начальника Шевченківського відділу ДВС.

Постанова державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 23 червня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві суперечить вимогам законодавства, оскільки дії державного виконавця по примусовому виконанню рішення суду не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконанні рішень», а тому він вирішив звернутись в суд.

Крім цього, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року, було визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 28 лютого 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №4170456 за виконавчим листом №2-151/2007р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 в його, ОСОБА_1, користь 549,82 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що входило до зведеного виконавчого провадження. Однак всупереч вимогам п.3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було винесено постанови про відновлення вищезазначеного виконавчого провадження №4170456.

Невиконання державним виконавцем рішення Шевченківського районного суду м. Львова, неотримання ним, ОСОБА_1, як стягувачем, відшкодування за заподіяні збитки, невиконання державним виконавцем своїх обовязків, передбачених ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження», порушує його права, а тому він вирішив звернутись в суд.

Покликаючись на викладені в скарзі доводи, просить постановити судове рішення, яким:

- визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23 червня 2014 року, яка винесена страшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4;

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 у звязку з неналежним виконанням примусового стягнення по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2007 року;

- зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції винести постанову про відновлення виконавчого провадження №4170456 за виконавчим листом №2-151/2007р. про стягнення з боржника коштів в сумі 549,82 грн.;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 у звязку з неналежним здійсненням організації та контролю за виконавчим провадження по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2007 року.

В судових засіданнях 26 грудня 2014 року та 06 травня 2015 року ОСОБА_1 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та просить її задовольнити.

Представник Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції державний виконавець Труш А.А. в судових засіданнях 26 грудня 2014 року та 06 травня 2015 року проти скарги заперечив, зіславшись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні від 10 грудня 2014 року.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_2 в судові засідання жодного разу не зявився, хоч про час та місце розгляду скарги повідомлявся в установленому порядку.

В судове засідання, яке було призначено на 28 травня 2015 року о 16.00 год., учасники процесу не зявились, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та від заявника скарги ОСОБА_1 надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення заявника скарги ОСОБА_1, представника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції державний виконавець Труша А.А., зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Положеннями ст. 387 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС Львівського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №42330743, в складі якого перебувало виконавче провадження №41336619 за виконавчим листом №2-151, виданим Шевченківським районним судом м. Львова 21 червня 2007 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 23 червня 2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 було винесено оскаржувану ОСОБА_1 постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. В цій постанові старший державний виконавець Саків О.О. зазначив про вчинені ним при здійсненні виконавчого провадження виконавчі дії, вказав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені ним відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка була винесена старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 23 червня 2014 року, вбачається, що державним виконавцем не було вжито всіх вичерпних заходів з метою примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення з боржника ОСОБА_2 грошових коштів у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, в порушення ч.2 п.3.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», державним виконавцем з метою розшуку майна боржника ОСОБА_2 не скеровувались відповідні запити в банківські установи, в органи нотаріату та органи статистики.

30 травня 2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 було направлено подання №В-6/17137 до Галицького районного суду м. Львова про тимчасове обмеження у справі виїзду боржника-фізичної особи за межі України, в якому крім іншого зазначено, що боржник ОСОБА_2 на виклик у відділ ДВС не зявився. Однак будь-які відомості про результати судового розгляду цього подання та про вжиті щодо боржника ОСОБА_2 заходи процесуального примусу в оскаржуваній постанові від 23 червня 2014 року відсутні.

Згідно з приписами ст. 82 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Судом також встановлено, що не погоджуючись з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві, ОСОБА_1 16 липня 2014 року звернувся з відповідною скаргою до начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції, в якій просив зазначену постанову скасувати та зобовязати старшого державного виконавця Саківа О.О. провести виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень». На зазначену скаргу 15 серпня 2014 року ним було отримано не постанову про її задоволення чи відмову, як це передбачено ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідь за підписом начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 06 серпня 2014 року №В-6/22254 про те, що державним виконавцем було проведено усі виконавчі дії в межах та спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Зі змісту цієї відповіді видно, що вона фактично була підготовлена старшим держаним виконавцем ОСОБА_4, дії та бездіяльність якого оскаржував стягував ОСОБА_1

Приписами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу, який видав виконавчий документ.

При розгляді скарги також встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року, було визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 28 лютого 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №4170456 за виконавчим листом №2-151/2007р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 549,82 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що входило до зведеного виконавчого провадження. Однак всупереч вимогам п.3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було винесено постанови про відновлення вищезазначеного виконавчого провадження №4170456.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Доводи представника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 в заперечення скарги, на думку суду, є непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може взяти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (з наступними змінами і доповненнями), суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23 червня 2014 року, яка винесена страшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 у звязку з неналежним виконанням примусового стягнення по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2007 року.

Зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції винести постанову про відновлення виконавчого провадження №4170456 за виконавчим листом №2-151/2007р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 коштів в сумі 549,82 грн.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції по здійсненню організації та контролю за виконавчим провадження по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2007 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя:

ОСОБА_6