АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4199/15 Головуючий 1 інстанції Каліберда В.А.
Справа № 627/1463/14-ц Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів -Довгаль А.П., Сащенка І.С.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Цукровик-Агро», реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області про визнання недійсним договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» звернулось з позовом до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Цукровик-Агро», реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області про визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27 листопада 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано 17.05.2010 року в Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис НОМЕР_3.

Згідно договору оренди землі ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв строком на 15 років в платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів, на території Краснокутської селищної ради Харківської області, загальною площею 4,6544 га ріллі, кадастровий НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2013 року ОСОБА_1 набула право власності на вищезазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_2

Позивач зазначав, що в травні 2014 року довідався, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи норми чинного законодавства України, вже перебуваючи у правових відносинах з ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2 » уклала 17 грудня 2013 року договір оренди землі на ту саму земельну ділянку з іншою юридичною особою - ПП «ЦУКРОВИК-АГРО».

Такі обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - приватного підприємства «ЦУКРОВИК - АГРО» в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - Реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2».

В апеляційній скарзі ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів які б підтверджували наявність достатніх обставини для визнання договору оренди землі недійсними, порушень його прав, а тому підстав для задоволення позову немає.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що 27 листопада 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,6544 га ріллі, розташованої на території Краснокутської селищної ради Харківської області, строком на 15 років, який було зареєстровано 17.05.2010 року в Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис НОМЕР_3. (а. с. 8-10).

Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, власником земельної ділянки, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є ОСОБА_1.(а. с.12).

Пунктом 34 договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. (а. с. 8 зв.).

При цьому цей пункт договору містить виправлення, а саме після слів «особи-орендаря» ручкою зроблено надпис «не» та в кінці договору зроблено припис «Виправлене читати: «не є підставою».

Такі виправлення приватним нотаріусом були зроблені відповідно до вимог пункту 23 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, в редакції , яка діяла станом на час посвідчення цього договору.

Так, згідно пункту 23 Інструкції, в редакції яка діяла на момент складення спірного договору оренди землі, на нотаріально оформлюваних документах не заповнені до кінця рядки та інші вільні місця прокреслюються, за винятком документів, призначених для дії за кордоном, у яких прокреслення не допускаються. Дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом відповідних осіб (сторін правочинів та інших осіб, які підписали правочин, заяву та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису. При цьому виправлення мають бути зроблені так, щоб усе помилково написане, а потім закреслене можна було прочитати. Виправлення, зроблені в тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (наприклад, копія документа), застерігаються нотаріусом лише в кінці посвідчувального напису до підпису нотаріуса і проставлення печатки.

Із тексту вищезазначеного договору вбачається, що нотаріусом після слів «особи-орендаря» ручкою зроблено надпис «не» та в кінці договору зроблено припис «Виправлене читати: «не є підставою». Це виправлення зроблено перед підписом осіб - сторін правочину і повторено в кінці посвідчувального напису. Дане виправлення застережено печаткою та підписом нотаріуса під підписами сторін договору.

В судовому зсіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_3, яка посвідчувала даний договір оренди землі, будучи приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу, дала пояснення щодо внесення виправлення в спірному договорі. При цьому повідомила, що виправлення були зроблені в день посвідчення правочину 28.11.2008 р. в присутності ОСОБА_2, що це була лише технічна помилка.

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку є виправлення в договорі, а не зміна умов договору.

Аналогічні виправлення містять інші договори оренди землі, укладені в цей період часу ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» з іншими орендодавцями (а.с.83-91).

Самі сторони цей договір не оспорювали.

Після оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1, як спадкоємець ОСОБА_2, 29.11.2013 року уклала з ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.96), тобто, знала про існування цього договору, його не оспорювала.

Однак, незважаючи на те, що попередній договір оренди землі з ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» припинений або розірваний не був, через місяць, 17 грудня 2013 року ОСОБА_1 уклала договір оренди землі з Приватним підприємством «Цукровик-Агро». (а.с.70-73).

Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренди землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 34 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни або розірвання договору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що права ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» були порушені, оскільки смерть фізичної особи-орендодавця ОСОБА_2 не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до її спадкоємиці перейшли права та обов'язки за договором оренди.

До ОСОБА_1, яка набула право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця ОСОБА_2, разом із правом власності на земельну ділянку перейшли права та обов'язки за договором оренди, у тому числі право на отримання орендної плати, що нею було реалізовано, та 29.11.2013 року вона уклала з ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2» додаткову угоду до договору оренди землі.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ТРАЙГОН АГРО 2».

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» - задовольнити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН АГРО 2» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Цукровик-Агро», реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області про визнання недійсним договору оренди землі - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 17.12.2013 року між ОСОБА_1 та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЦУКРОВИК-АГРО», об'єктом якого є земельна ділянка НОМЕР_4 загальною площею 4,6544 гектара ріллі, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться поза межами населених пунктів, на території Краснокутської селищної ради Харківської області, і належала ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 143 від 16.07.2004 року, була успадкована ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 167/2013, зареєстровано в реєстрі за № 1636 Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області) від 28.11.2013 року.

Зобов'язати Реєстраційну службу Краснокутського районного управління юстиції Харківської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення НОМЕР_4 загальною площею 4,6544 гектара ріллі, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться поза межами населених пунктів, на території Краснокутської селищної ради Харківської області, що виникло за договором оренди землі, укладеного 17.12.2013 року між ОСОБА_1 та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЦУКРОВИК-АГРО»

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -