У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Словянський міськрайоний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду з території України ОСОБА_1 до виконання зобовязання, встановленого виконавчим документом, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/2395 від 17.11.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 переотриманої пенсії у розмірі 12038,00 грн. на користь УПФУ. За вищезазначеним документом була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження 21.11.2014 року. У ході виконання було зроблено запит до реєструючи установ з метою виявлення майна боржника. Згідно повідомлення ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, інформація відносно боржника в ДРФО відсутня. Відповідно до компютерного обліку ВРЕР м. Словянськ при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані. Згідно повідомлення реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником на праві власності нерухоме майно не зареєстровано. Такі види заходів примусового виконання, як звернення стягненн на кошти та інше майно (майнові права), звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника є неможливим для виконання. Державний виконавець неодноразово направляв до боржника попередження про наслідки невиконання виконавчого документу. Боржника було попереджено про обовязковість вимог державного виконавця та про кримінальну відповідальність про умисне невиконання рішення суду. Однак боржник до відділу не зявляється, не надає жодних пояснень щодо виконання рішення суду. Рішення суду до теперішнього часу не виконано. Тому просить суд, тимчасово обмежити право ОСОБА_1 на виїзд з території України до виконання зобовязань, встановленого вищезазначеним виконавчим листом, оскільки боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, встановленого вищезазначеним виконавчим листом.

Представник ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, просив подання задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з вірогідністю встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що на примусовому виконанні у ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/2395 від 17.11.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 переотриманої пенсії у розмірі 12038,00 грн. на користь УПФУ.

Постановою старшого державного виконавця 21.11.2014 року було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/243/2395 від 17.11.2014 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 переотриманої пенсії у розмірі 12038,00 грн. на користь УПФУ.

Державний виконавець направляв до боржника попередження про наслідки невиконання виконавчого документу. Боржника було попереджено про обовязковість вимог державного виконавця та про кримінальну відповідальність про умисне невиконання рішення суду.

Відповідно до Акту державного виконавця від 09.12.2014 року, був здійснений виїзд за місцем мешкання боржника (Словянський район, с. Райгородок, вул. Молодіжна, 10/23) в ході якого було залишено виклик до ВДВС Слов'янського МРУЮ для розяснень про сплату боргу на користь УПФУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», на який посилається субєкт звернення, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

А згідно до ст. 11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, яке є свідомим, і на момент звернення виконавця до суду повинен вже відбутись і бути об'єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Само по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Cуду не представлені докази того, що у боржника була реальна можливість сплатити заборгованість (наявність майна, грошових коштів тощо), однак боржник свідомо не виконує покладені на нього зобов'язання. Суду не представлено доказів того, що боржник не надав у строк, встановлений державним виконавцем відомості про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, не з'являвся без поважних причини за викликом державного виконавця тощо.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що обов'язок доказування в даній категорії справ лежить на державному виконавцеві, із матеріалів, представлених державним виконавцем суду не вбачається, що боржник свідомо вчинив дії, спрямовані на невиконання обов'язку сплатити заборгованість, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

Крім того, державний виконавець, вимагаючи тимчасово обмежити право боржника на виїзд за межі України, також не надав доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду.

Слід також зауважити, що обмеження громадянина у праві вільно пересуватись є одним з виняткових заходів, що може застосовуватись до боржників у порядку виконання судових рішень, й повинне відповідати розміру заборгованості.

Беручи до уваги наведене та ту обставину, що державним виконавцем не надані будь які об'єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, що матеріали подання не містять достатньо даних про ухилення боржника від сплати заборгованості, в тому числі шляхом виїзду за кордон, державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження не виконані всі інші заходи примусового виконання рішення, що передбачені чинним законодавством, не наведено жодного доказу, що застосовувати до боржника в ході примусового виконання рішення всіх інших заходів примусового виконання вбачається неможливими, суд вважає, що викладені в поданні доводи ґрунтуються на припущенні, а тому подання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2