У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним вище позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_4 на свою користь заборгованість у розмірі 13 009 грн 93 коп. та судові витрати по справі.

На обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору від 19 квітня 2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. У результаті порушення позичальником норм закону та умов договору станом на 31 жовтня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 13 009 грн 93 коп. Ураховуючи викладене, позивач просив задовольнити позов та стягнути із ОСОБА_4 заборгованість у вказаному вище розмірі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 9 лютого 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено належними доказами наявність договірних відносин між сторонами по причині нечитабельності доданих до позовної заяви документальних підтверджень цього факту та неналежно завіреного розрахунку заборгованості, а відповідач позовних вимог не визнала. Крім того, поважних причин неподання позивачем доказів по справі судом встановлено не було.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Журавель

В.А. Черненко