У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 2011 року передала, а відповідач ОСОБА_2 отримала грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США під 5 % місячних строком на 1 рік; також за умовами розписки відповідач у випадку повернення боргу раніше або пізніше обумовленого строку зобов'язалась повернути отриману суму з відсотками на момент погашення заборгованості і по поверненню заборгованості передати їй в якості винагороди право власності на земельну ділянку, що належить відповідачу, у розмірі 0,16 га в м. Ржищів по вул. Петровського. На виконання зобов'язань в жовтні 2011 року ОСОБА_2 повернула 2 000,00 доларів США в якості відсотків, 27 березня 2012 року - 6 000,00 доларів США в якості відсотків, 06 грудня 2012 року - 10 000,00 доларів США в якості основного зобов'язання, 13 лютого 2013 року - 5 000,00 доларів США в якості основного зобов'язання, таким чином заборгованість на дату подання позову складає 23 000,00 доларів США з урахуванням відсотків. Остаточно збільшивши позовні вимоги в квітні 2014 року, позивач просила стягнути із відповідача на свою користь борг за договором позики в розмірі 23 000,00 доларів США, що еквівалентно 266 800,00 грн, та судові витрати по справі.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 266 800,00 грн та судові витрати в розмірі 4 123,80 грн.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судового рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фізична особа не може надавати фінансову послугу, метою якої є отримання прибутку у вигляді процентів від суми позики, відповідач повернула позивачу борг за договором позики в розмірі 20 000,00 доларів США та 3 000,00 доларів США понад суму боргу, з огляду на що відсутні передбачені законом підстави для стягнення відсотків.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, так як ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором. Факт укладення між сторонами договору позики підтверджується розпискою.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова