АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3565/15 Головуючий 1-ї інстанції Бородіна О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., в розмірі 10 000,00грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до настання повноліття старшою дитиною.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з 01.07.2005року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбних відносин мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її вихованні. Чоловік зараз проживає окремо, сумісне домашнє господарство вони не ведуть. Після припинення шлюбних відносин, відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 10 000,00грн. щомісячно. Але, у неї немає впевненості, що після розірвання шлюбу відповідач продовжить надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 позов визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей 2 000,00грн. щомісячно, вказуючи на те, що відповідач має невизначений дохід.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., в розмірі 2 000,00грн. на обох дітей щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 22 грудня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в розмірі 243,60грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити, а саме збільшити розмір стягнутих щомісячних аліментів на двох дітей з 2 000,00грн. до 10 000,00грн., зазначивши, що судом не повністю враховані пояснення відповідача та проігноровані інтереси дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2005 року. Від шлюбних стосунків вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де в графі «батько» вказано - ОСОБА_3 (а.с.3,5). Зараз на розгляді у Ленінському районному суді м. Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Діти сторін на теперішній час проживають разом з матір'ю - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с. 8).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.1ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачується щомісячно.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (з послідуючими змінами та доповненнями) він не повинен перевищувати 50% (відсотків) заробітної плати цієї особи.

За правилами ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом із врахування стану здоров'я дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлено з підстав передбачених ст.184 СК України, а саме яка регулює визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі може бути та обставина, що батько має нерегулярний, мінливий заробіток або коли частину доходу одержує в натурі, а також з інших підстав, що мають істотне значення.

Відповідач за місцем своєї реєстрації зареєстрований як фізична особа -підприємець. Згідно даних податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, він будь-яких доходів звітний період не отримував.

Разом з тим, як пояснювала у судовому засіданні апеляційного суду позивач і проти чого не заперечував представник відповідача, ОСОБА_3 має статутний капітал в одному із підприємств Російської Федерації, отримує дивіденди, з яких постійно в добровільному порядку перераховував дружині грошові кошти на утримання дітей, про що свідчать платіжні квитанції (а.с.20-24).

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі - на обох в розмірі 2 000,00грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, судом не дотримано вимоги чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, тобто не визначено розмір аліментів в твердій грошовій сумі на кожну дитину, і безпідставно зазначено в рішення проте, що аліменти повинні стягуватися - лише до досягнення старшою дитиною повноліття.

Отже, в даному випадку судом були застосовані положення ст.183 СК України, якою врегулювано визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Зокрема, ч.2 цієї статті встановлено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З урахування вищевикладеного, оскаржуване рішення підлягає зміні, а саме в частині визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі на кожну дитину, які повинні стягуватися до досягнення кожною дитиною повноліття.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року змінити: у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., у твердій грошовій сумі 2 000,00грн. на обох дітей щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 22 грудня 2014 року - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання: дочки - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1., та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., щомісячно по 1 000,00грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 22 грудня 2014 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -