Справа № 2-8853/15
У Х В А Л А

15 грудня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконуючий обов'язки ректора Національного авіаційного університету Хращевський Р.В., про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з Національного авіаційного університету на користь позивача моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, не є викладеними обставини щодо порушення прав позивача, які підлягають відновленню саме відповідачем, оскільки не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Так, в поданій позовній заяві позивач, звертаючись з вимогами до відповідача про відшкодування моральної шкоди, посилається на норми ст.237-1 КЗпП, які передбачають загальні підстави відповідальності за моральну шкоду у разі порушення прав працівника.

Проте, як вбачається з матеріалів позову, викладення обставин та посилання на докази, які б свідчили про встановлення факту протиправної поведінки відповідача та причинного зв'язку між цією поведінкою та подією, яка завдала позивачу моральної шкоди, відсутнє.

Крім того, з викладу обставин справи вбачається, що позивач посилається саме на те, що шкода відповідачем була завдана в зв'язку із його звільненням з посади проректора НАУ наказом №2від 20.08.2015 року, який на думку позивача є протиправним, між тим, жодних доказів на підтвердження факту протиправності зазначеного наказу чи визнання його протиправним, а також неправомірності звільнення його з посади не зазначив.

Таким чином, позивач, звертаючись до відповідача, визначає підстави пред'явлених до нього вимог, які суперечать викладеним ним же обставинам.

Отже, в поданій позовній заяві не окреслений предмет позову, який би характеризував те, на що спрямований позов, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право такої вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, які саме права позивача порушені, якими діями відповідача, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем саме з приводу даного спору, чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що КЗпП України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, зазначивши характер правовідносин, який склався між сторонами, які його права, свободи чи інтереси були порушені та ким саме, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, які правові підстави визначають той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконуючий обов'язки ректора Національного авіаційного університету Хращевський Р.В., про стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: