Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1848/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

при секретарі Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Центра забезпечення службової діяльності Міністерства оброни та Генерального штабу Збройних Сил України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі,-

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2015 року Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Центра забезпечення службової діяльності Міністерства оброни та Генерального штабу Збройних Сил України звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі. В позовній заяві посилався на те, що фінансування Збройних Сил України, як визначено ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України», здійснюються за рахунок коштів державного бюджету України. 30 автомобільна база Генерального штабу Збройних Сил України це один із структурних підрозділів Міністерства оборони України, яка також утримується за рахунок бюджетних коштів. Збитки, які їй спричиняються , це безпосередня шкода економічним інтересам держави. Відповідно до дерективи Міністерства оборони України від 09.07.2012 року № Д-322/19 дск, 30.09.2012 року 30 автомобільна база Генерального штабу Збройних Сил України реформована у Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, який є правонаступником даної організації. Також вказує, що 03.02.2012 року о 21 год. 30 хв. по пр.. Перемоги, у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «УАЗ - 31519» в/н НОМЕР_1 , що належав 30 автомобільній базі Генерального штабу Збройних Сил України на праві оперативного управління, під час здійснення випередження, грубо порушивши вимоги Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай Матрікс», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , через що останньому було заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості. На день ДТП ОСОБА_1 перебував на строковий військовій службі у 30 АБ ГШ ЗСУ та виконував обов`язки водія. На даний час ОСОБА_1 звільнений з лав Збройних Сил України. В результаті ДТП транспортний засіб автомобіль «УАЗ - 31519», Д.Н. 01-51 АІ, зазнав механічних пошкоджень, а ОСОБА_2 заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості.Постановою Солом`янського районного суду м. Києва у кримінальній справі № 1-891/12 від 01.11.2012 року солдата строкової служби ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п.п. 1.5, 2.3, 10.1, 12.1, 12.4, 13.1 ПДР та скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, та відповідно до ст. 45 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності з закриттям провадженням у справі. Згідно Звіту № 2874/02/12 про оцінку автомобіля «Хюндай Матрікс 1.8і», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 15.02.2012 року розмір завданого ОСОБА_2 матеріального збитку складає 74342,89 грн. 21.12.2012 року згідно страхового акту № 712-4055/1 складеного на підставі договору страхування № АА-5508615 від 20.05.2011 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розсірі 41 756,32 грн. 23.05.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Центру матеріальної шкоди. 03.10.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва було прийнято рішення про стягнення з Центру на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5450,00 грн. та 229,40 грн. судового збору. Вважає , що державі в особі Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_1 , завдано матеріальну шкоду.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України 5679,40 грн. завданих матеріальних збитків

Прокурор та представники позивачів в судове засідання не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримають в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного.

Судові повістки-виклики в судове засідання на ім`я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.

Оскільки відповідачу судові повістки, направлені судом на його ім`я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду.

Тому, суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення.

Суд, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки, згідно директиви Міністерства оборони України від 09.07.2012 року № Д-322/1/9 дск, 30.09.2012 року у Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України змінено найменування на Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.01.2014 року, ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини з 12.10.2011 року.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.10.2012 року солдата ОСОБА_1 , звільнено з військової служби з 12.10.2012 року.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2012 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 415 КК України і провадження по справі закрито.

Даною постановю встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 03.02.2012 року близько 21 год. 30 хв., керуючи транспортною машиною- технічно справним автомобілем УАЗ-31519, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час здійснення випередження по 1р. Перемоги в м. Києві, грубо порушуючи вимоги п.п.1.5,2.3, 10.1,12.1,12.4,13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, а саме пору року, період доби, атмосферні явища, та не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, рухався зі швидкістю 70 км/год, через що автомобіль почало заносити праворуч, внаслідок чого він вдарив переднім бампером керованого ним автомобля задні двері автомобіля марки «Хюндай Матрікс» під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , через що останньому було заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості. Тобто ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, стягнуто з Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 450 грн. та стягнуто з Центру забезпечення службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Відповідно до копії виписки з рахунку № НОМЕР_4 від 07.11.2013 року ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 5 450,00 грн. згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2013 року.

Згідно 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.1 ст. 1172 ЦК України, визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі -військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.
Згідно п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, приходить до висновку, що відповідачем заподіяна шкода державі в особі Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України,яка підлягає відшкодуванню, тому позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдану матеріальну шкоду в розмірі 5679,40 грн..

Крім того, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_5 виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області) на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України 5679 грн. 40 коп. завданої матеріальної шкоди ГУДКСУ Солом`янського р-ну ГУДКУ в м. Києві; розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , , код банку МФО 820019.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення рішення.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя Т.В.Шаповал