Справа № 128/1617/15-ц
10 червня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Ганкіної І.А.,
при секретарі: Шеванюк О.О.
позивача ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
В позові ОСОБА_1 зазначав, що згідно рішення суду Вінницького районного суду від 06 січня 2015 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Також позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 В будинку зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми, зробила поточний ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку. Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в цьому будинку, але не проживає протягом тривалого часу, а саме з серпня 2013 року, що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання від 16 вересня 2014 року та 16 лютого 2015 року. З 28 квітня 1998 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 3 квітня 2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області. Однак, відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю, скористатися правами на одержання субсидій та одержання інших пільг по оплаті комунальних послуг чим порушує права та інтереси і тому позивач змушена була звернутися до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої позов підтримала повністю та просила його задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (оголошення з повідомленням про слухання справи в газеті).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено по справі, 06 січня 2015 року за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/5943/14-ц (а.с. 8). Рішення набуло законної сили 16.01.2015 року.
Також позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а. с. 23-26).
В будинку позивачка зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми, зробила поточний ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку.
Згідно домової книги відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в цьому будинку ( а.с. 17-19). Однак, як встановлено судом не проживає протягом тривалого часу, а саме з серпня 2013 року, що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання від 16 вересня 2014 року ( а.с. 7) та 16 лютого 2015 року (а.с. 6).
З 28 квітня 1998 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 3 квітня 2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області по справі № 128/240/15-ц ( а.с.9). Рішення набуло законної сили 14.04.2015 року.
Оцінивши здобуті докази, встановлені обставини, суд вважає, що спірні правовідносини регулюються нормативними положеннями ст. ст. 71,72,163 ЖК України, а також ст.ст.316,319,321,405 ЦК України.
Так, зокрема, у відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.).
У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в зв'язку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача, так як зняття з реєстрації у даному випадку, в зв'язку з наявністю спору між сторонами, може бути вирішено лише виключено шляхом постановлення судового рішення суду.
При цьому, суд враховує, що у відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
За ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном;
В силу ст. ст.71, 72 ЖК України право на користування житлом зберігається на відсутньою особою на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
За ст.150 ЖК України громадяни які мають у приватній власності квартиру, будинок, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.
Згідно ч.1 та ч.4 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири) як проживають разом з власником, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.,гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно визначається, як право на власність. Так само, як це передбачено ст.316-321,391 ЦК України.
Виходячи з вищевказаних нормативних положень, суд враховує, що відповідач, був зареєстрований у житловому будинку позивача, як її чоловік, на підставі чого вважався членом її сім'ї. Після розірвання шлюбу статус члена сім'ї позивача ним було втрачено.
Крім того, судом було встановлено, що відповідач з серпня 2013р. по теперішній час не проживає в будинку належному позивачу і доказ того, що відповідач вибув з будинку проти його волі, суду не подано.
У відповідності до ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ до поняття майна також відноситься і цілий спектр економічних інтересів, які потрапляють у сферу дії права власності, включаючи рухоме й нерухоме майно, майнові та немайнові інтереси.
Тому, суд вважає, що необхідність нести додаткові витрати з врахуванням особи відповідача, яка виникла у позивача також слід розцінювати, як обмеження у вільному використанні майна. Звуження прав позивача також полягає у тому, що позивач не має можливості самостійно зняти відповідача з реєстрації.
Враховуючи вказане, суд вважає, що позивач довів належними доказами підставу для визнання відповідача таким, що втратив право на користування її житлом, так як він не проживає в будинку більше року без поважних причин, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Стягнення судових витрат позивач не вимагає.
Керуючись ст.ст.71,72,163 ЖК України, ст.ст.316,319,321,405 ЦК України, ст.ст.15,30,60,61,214,215,219,223 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_1.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.
Відповідачем на протязі 10 діб з дня отримання копії заочного рішення суду може бути подано заяву про перегляд заочного рішення суду в порядку ст.224-231 ЦПК України.
Суддя: