Справа № 640/5063/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губській Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Харківського міського центру зайнятості про припинення трудового договору, зняття з реєстрації

ВСТАНОВИВ:

18.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФО-П ОСОБА_2В.), Харківського міського центру зайнятості про припинення трудового договору, зняття з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.11.2008 року між ним та ФО-П ОСОБА_2 було укладено трудовий договір, який фактично виконувався з 14.11.2008 року по 20.03.2010 року. Після припинення трудових відносин 20.03.2010 року процедури звільнення як такої не було і він не знав, що потрібно було приходити до Центру зайнятості та був впевнений, що його звільнили 20.03.2010 року. В 2014 році з*ясувалось, що трудовий договір не розірваний і це позбавляє його отримувати субсидію та належну пенсію. 21.01.2015 року він направив листа ФО-П ОСОБА_2 з проханням з*явитись у Харківський міський центр зайнятості для розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації, однак відповідач не з*явився і лист повернувся без вручення.

Посилаючись на порушення його трудових прав, просить припинити трудовій договір від 14 листопада 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ФО-П ОСОБА_2, зареєстрований в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості за № 8, з 20 березня 2010 року, за власним бажанням; спонукати Харківський міський центр зайнятості до здійснення дій, спрямованих на зняття з реєстрації трудового договору від 14 листопада 2008 року, зареєстрованого в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості за № 8.

В судове засідання позивач не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. (а.с. 31)

Відповідач - ФО-П ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подав, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі доказів, наданих сторонами.

Представник відповідача - Харківського міського центру зайнятості в судовому засіданні, надавши правове обґрунтування позовних вимог, просив вирішити дане питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, що укладається на невизначений строк (п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України).

Згідно зі ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми при укладенні трудового договору з фізичною особою є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Статтею 24-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001. за № 554/5745, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок), покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю.

Згідно п. 8, 14 та 15 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Запис про зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі ввести записи до трудової книжки працівника про звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що у разі коли документи, що подаються для реєстрації чи зняття з реєстрації трудового договору, не відповідають встановленим вимогам, центр зайнятості повертає їх без вчинення будь-яких дій із зазначенням причини.

Пунктом 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерство праці України N 58 від 29.07.1993р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. № 110 передбачено, що фізичні особи - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, і засвідчуються його печаткою.

Судом встановлено, що 14 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ФО-П ОСОБА_2 був укладений трудовий договір, згідно умов якого ОСОБА_1 виконував обов*язки водія. Трудовий договір зареєстрований 14.11.2008 року у Фрунзенському міському центрі зайнятості за №8. (а.с. 4). Даних про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації немає.

Згідно пояснень позивача ОСОБА_1 він виконував обов*язки водія за трудовим договором від 14.11.2008 року до 20.03.2010 року, а потім трудові відносини з ФО-П ОСОБА_2 були припинені у зв*язку з невиплатою заробітної плати, однак даних про розірвання трудового договору немає і трудовий договір не знятий з реєстрації в Центрі зайнятості. Даних на спростування зазначено суду під час розгляду справи не надано.

Відповідно до вимог ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши працедавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (в тому числі вихід на пенсію, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно частини 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо працедавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно досліджених матеріалів вбачається, що 21.01.2015 року (а.с. 8) позивач ОСОБА_1 направив відповідачу ФО-П ОСОБА_2 лист запрошення до центру зайнятості для розірвання трудового договору, однак до теперішнього часу відповідач до центру не з*явився і трудовий договір не розірваний та не знятий з реєстрації в центрі зайнятості.

Всі ці обставини свідчать про те, що трудові права позивача є порушеними у зв*язку з ухиленням відповідача щодо розірвання трудового договору, який фактично припинив свою дію з 20.03.2010 року та зняття його з реєстрації в центрі зайнятості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв*язку з чим суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача та задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити трудовій договір від 14 листопада 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, зареєстрований в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості за № 8, з 20 березня 2010 року, за власним бажанням.

Спонукати Харківський міський центр зайнятості до здійснення дій, спрямованих на зняття з реєстрації трудового договору від 14 листопада 2008 року, зареєстрованого в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості за № 8.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя