Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1329/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

10.06.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Голованя А.М.

суддів: Гайсюка О.В., Фомічова Є.С.

при секретарі Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя і

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року. Від спільного життя мають двох дітей: ОСОБА_4, 1995 року народження та ОСОБА_5, 2003 року народження.

Вказала, що за час шлюбу ними набуто рухоме й нерухоме майно, яке є спільним майном подружжя, з якого просила:

- виділити їй та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини автомобіля «КАМАЗ» в розмірі, визначеному висновком експерта, залишивши автомобіль у власності відповідача; стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини причіпа «ЛУАЗ», в розмірі, визначеному висновком експерта, залишивши причіп у власності відповідача; стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини автомобіля «ВАЗ», в розмірі, визначеному висновком експерта, залишивши автомобіль у власності відповідача; виділити їй у власність: холодильник «Indezit» - вартістю 2000 грн., морозильну камеру «Снайге» - вартістю 2000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., комп'ютер - вартістю 7000 грн., телевізор «LG» - вартістю 2000 грн., панель електричної плити «Elektrolux» - вартістю 3000 грн., духову шафу «Zanussi» - вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч «Samsyng» - вартістю 300 грн.

- виділити відповідачу у власність: пральну машину «LG» - вартістю 1000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., шафу - купе - вартістю 8000 грн., пилосос «LG» - вартістю 800 грн., телевізор «Sony» - вартістю 1000 грн., дитячу шафу - вартістю 1000 грн., комод - вартістю 300 грн., телевізійна тумба - вартістю 200 грн., газовий котел - колонку «Harman» - вартістю 3000 грн., відеокамеру «Sony» - вартістю 1000 грн., фотоапарат - вартістю 1000 грн.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, який ухвалою суду від 05 січня 2015 року залишено без розгляду. (а.с. 29-33, 144).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю. В порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визнано за кожною із сторін право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля «КАМАЗ», причіпа «ЛУАЗ» та автомобіля «ВАЗ» в загальному розмірі 106 328,65 грн., із залишенням зазначених транспортних засобів у власності ОСОБА_2

В порядку поділу виділено в натурі майна, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1:

позивачу - холодильник «Indezit» - вартістю 2000 грн., морозильну камеру «Снайге» - вартістю 2000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., комп'ютер - вартістю 7000 грн., телевізор «LG» - вартістю 2000 грн., панель електричної плити «Elektrolux» - вартістю 3000 грн., духову шафу «Zanussi» - вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч «Samsyng» - вартістю 300 грн.

відповідачу - пральну машину «LG» - вартістю 1000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., м'який куточок - вартістю 2000 грн., шафу - купе - вартістю 8000 грн., пилосос «LG» - вартістю 800 грн., телевізор «Sony» - вартістю 1000 грн., дитячу шафу - вартістю 1000 грн., комод - вартістю 300 грн., телевізійна тумба - вартістю 200 грн., газовий котел - колонку «Harman» - вартістю 3000 грн., відеокамеру «Sony» - вартістю 1000 грн., фотоапарат - вартістю 1000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалене у справі судове рішення відповідає цим вимогам процесуального права.

Спірні правовідносини виникли між колишнім подружжям з приводу належності майна, придбаного ними на праві спільної сумісної власності в період шлюбу з 20 листопада 1993 року по 10 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обовязки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Згідно ч.1 ст. 22 КЗпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. (ч.1 ст.24 КЗпШС).

Відповідно до п. 12 Пленум Верховного Суду України постанови № 20 від 21 грудня 1995 року "Про судову практику у справах про захист приватної власності", вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в данному населенному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи спір виник щодо поділу спільного сумісного майна подружжя: - квартира АДРЕСА_1; автомобіля «КАМАЗ» - вартістю 140 160 грн.; причіпа «ЛУАЗ» - вартістю 4467,27 грн.; автомобіля «ВАЗ» - вартістю 68030 грн.; холодильника «Indezit» - вартістю 2000 грн., морозильної камери «Снайге» - вартістю 2000 грн., м'якиого куточка - вартістю 2000 грн., комп'ютера - вартістю 7000 грн., телевізора «LG» - вартістю 2000 грн., панелі електричної плити «Elektrolux» - вартістю 3000 грн., духової шафи «Zanussi» - вартістю 3000 грн., мікрохвильової печі «Samsyng» - вартістю 300 грн.; пральної машини «LG» - вартістю 1000 грн., м'якого куточку - вартістю 2000 грн., м'якого куточку - вартістю 2000 грн., шафи - купе - вартістю 8000 грн., пилососа «LG» - вартістю 800 грн., телевізора «Sony» - вартістю 1000 грн., дитячої шафуи- вартістю 1000 грн., комоду - вартістю 300 грн., телевізійної тумбаи - вартістю 200 грн., газового котла - колонки «Harman» - вартістю 3000 грн., відеокамери «Sony» - вартістю 1000 грн., фотоапарата - вартістю 1000 грн.

Вартість автомобіля «КАМАЗ», причіпа «ЛУАЗ» та автомобіля «ВАЗ» визначено згідно судово автотоварознавчих експертиз, вартість іншого майна визначена за погодженням сторін.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. ст. 22, 24 КЗпП та ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, виходив із того, що спірне майно, є спільною сумісною власністю сторін, як таке, що придбане в період шлюбу, тому підлягає поділу відповідно до рівності часток кожного з подружжя.

При цьому, суд обґрунтовано врахував вимоги пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яким роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

До такого висновку суд дійшлов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача на те, що суд в порядку поділу помилково визнав за ним право власності на автомобіль «КАМАЗ» та причіп «ЛУАЗ» й стягнув з нього грошову компенсацію ? частки вартості цього майна на користь позивача є безпідставними, оскільки, як пояснив ОСОБА_2 під час спільного проживання саме він використовував ці транспортні засоби при веденні підприємницької діяльності та має відповідне посвідчення водія (категорію) для керування.

Також, не є обґрунтованими твердження відповідача про те, що суд неправильно здійснив поділ інших побутових предметів. Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 не довів суду, що речі, які були виділені позивачу повинні бути передані йому, як більш потрібні, чи як такі, що використовуються ним при здійсненні професійної діяльності тощо.

Не спростовують висновків суду й доводи щодо неправильності визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу, оскільки розрахунок таких витрат зроблено у відповідності Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справа». При цьому, як вбачається із матеріалів справи позивач внесла плату за правову допомогу у розмірі 4000 грн., а суд першої інстанції, урахувавши обґрунтованість та доведеність таких витрат, стягнув з відповідача 2709 грн. цих витрат

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: