Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1140/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_5, до ОСОБА_6 і товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 рокуі

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За клопотанням представника позивачів суд ухвалою від 26.12.2014 року залучив до участі у справі співвідповідачем товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

У позові представник позивачів зазначав, що 01.03.2014 року ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем Opel Ascona, державний реєстраційний номар НОМЕР_2, біля будинку № 25 по вулиці Героїв Сталінграда в місті Олександрії Кіровоградської області під час руху виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 автомобілем Daewoo Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», позивачам завдана майнова і моральна шкода, представник позивачів просив суд тягнути: з ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_3 10594грн. 86 коп. у відшкодування майнової шкоди; з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 6710 грн. у відшкодування майнової шкоди і 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 1000 грн. на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 510 грн. у відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог суд відмовив.

У апеляційній скарзі представник позивачів, ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення змінити в частині, в якій у позові відмовлено, і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомленіу порядку, встановленому статтею 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень із судовими повістками, в судове засідання не з'явилися, причину неявки не повідомили.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2014 року ОСОБА_6, керуючи автомобілем Opel Ascona, державний реєстраційний номар НОМЕР_2, біля будинку № 25 по вулиці Героїв Сталінграда в місті Олександрії Кіровоградської області під час руху виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_3 автомобілем Daewoo Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого належний позивачці автомобіль отримав механічні ушкодження.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.04.2014 року ОСОБА_6 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, а постановою того ж суду від 18.04.2014 року - за ст. 124 КпАП України (а.с.23-24).

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_6 у заподіянні позивачці ОСОБА_3 шкоди внаслідок ДТП є доведеною.

Крім того, встановлено, що між ОСОБА_6 і ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» 29.08.2013 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/5979414 строком до 28.08.2014 року, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Opel Ascona, який належить ОСОБА_6 (а.с.105).

01.03.2014 року аварійним комісаром в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було проведено огляд пошкоджень автомобіля Daewoo Sens і складено акт огляду ТЗ (а.с.156).

Згідно з актом № 414/14 розрахунку матеріальної шкоди, виконаним спеціалістом сектору розрахунку матеріальної шкоди ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», матеріальна шкода, завдана пошкодженням належного позивачці автомобіля, складає 11946 грн. 10 коп. (12456,10 грн. - 510 грн. франшизи = 11946,10 грн.) (а.с.144-151).

Згідно платіжного доручення № 4191 від 25.06.2014 року страховим товариством перераховано 11946,10 грн. страхового відшкодування ОСОБА_3 (а.с.139).

Виходячи з того, що сума страхового відшкодування позивачкою не оскаржувалася, суд дійшов висновку, що вона не має права на відшкодування майнової шкоди у більшому розмірі, визначеному висновком автотоварознавчої експертизи №29.2014, проведення якої було призначено ухвалою суду від 04.08.2014 року за клопотанням представника позивачів (а.с.47). Згідно з цим висновком сума майнового збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Sens, що належить ОСОБА_3, з урахуванням відсотку зношення замінених складових та без урахування величини втрати товарної вартості на час проведення експертизи становить 23050,96 грн. (а.с.54-64).

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки не ґрунтується на нормах закону, на який суд посилався у рішенні, а саме на п.п.34.2,34.3 ст.34 Закону України" Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Невиконання потерпілим вказаних положень Закону не позбавляє його права на відшкодування завданої йому страхувальником шкоди у повному обсязі.

Згідно із ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.17 постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснив, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Статтею третьою Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з полісом обов'язкового страхування №АС/5979414 ліміт відповідальності страхового товариства за шкоду, заподіяну майну, складає 50000 грн. (а.с.105).

Визначена судовою експертизою сума матеріального збитку відповідає фактично завданій позивачці майновій шкоді, оскільки експертиза проведена відповідно до правових норм, які регулюють проведення автотоварознавчої оцінки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позову і апеляційної скарги про стягнення із страхового товариства на користь позивачки 10594,86 грн. у відшкодування майнової шкоди, як різницю між визначеною експертизою сумою завданого майнового збитку (23050,96 грн.) та виплаченого страхового відшкодування і франшизи, яку суд стягнув з ОСОБА_6 (23050,96 грн. - 11946,10 грн. - 510 грн. = 10594,86 грн.).

За таких обставин рішення суду про відмову у стягненні зі страхового товариства вказаної суми на користь ОСОБА_3 підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних вимог.

В решті рішення суду є правильним. Так, суд дійшов обґрунтованого висновку, що 200 грн., які ОСОБА_3 сплатила приватному нотаріусу за посвідчення довіреності на представництво її інтересів в судах та інших установах, не можна віднести до майнової шкоди чи судових витрат, а тому передбачених законом підстав для їх відшкодування за рахунок відповідачів немає.

Доводи позивачки ОСОБА_3 про укладення договору найму транспортного засобу не підтверджуються договором, форма якого відповідала б вимогам ч.2 ст.799 ЦК України, згідно з якою договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Вимоги позивачки про відшкодування ОСОБА_6 коштів, які вона сплатила за вказаним договором, не ґрунтуються на доказах.

Сума, яку суд стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди (2000 грн.), завданої внаслідок ДТП, відповідає фактичним обставинам справи, а також вимогам розумності та справедливості (ст.23 ЦК України).

Позивач ОСОБА_4 не надав доказів завдання йому ОСОБА_6 моральної шкоди, тому суд обґрунтовано відмовив йому у задоволенні вказаних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст.88 ЦПК України страхове товариство має відшкодувати позивачці судові витрати в розмірі 365 грн. 40 коп. (243,60+121,80=365,40 грн. судового збору за подання позовної заяви і апеляційної скарги щодо вимог, які задоволено).

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1 п.2, 308, 309 ч.1 п.4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 року скасувати в частині відмови у позові ОСОБА_3до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 10594 (десять тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 86 коп. і 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп. у відшкодування судових витрат.

В решті вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді