Справа № 520/4627/15-ц
Провадження № 2/520/2950/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.15 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити місце проживання малолітньої з матір'ю ОСОБА_1, а також стягнути з останнього аліменти на утриманні малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.05.15 року позовні вимоги щодо стягнення аліментів за заявою позивачки залишені без розгляду.

Представник позивачки, ОСОБА_4, діюча за ордером на підставі договору про надання правової допомоги, до судового засідання надала заяву в якій підтримала позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення її місця мешкання з матір'ю, просила справу розглядати за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2, 30.04.2015 року суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування до судового засідання надав заяву в якій щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, підтримує висновок від 25.05.2015 року №990/01-11 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить справу розглядати за відсутністю представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.10.2013 року, який було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси 15.08.2014 року. Від данного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця мешкання №244 наданою органом самоорганізації населення-комітетом мікрорайону «10 Станція Великого Фонтану у м.Одесі» ( а.с.30). На даний час дитина повністю перебуває на утриманні матері, як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки з історії хвороби ОСОБА_3, 2014 року народження, лікаря дитина відвідувала тільки з матір'ю, та під час огляду дитини на дому з батьків присутня також була тільки мати дитини. З інформаційного листа КУ «Пологовий будинок №1» Управління охорони здоров'я Одеської міської ради, що міститься на аркуші справи 16, слідує, що під час перебування матері ОСОБА_1 та новонародженої дитини в означеній медичній установі, турбувались про стан її здоров'я, харчування тощо батьки ОСОБА_1 чоловік ОСОБА_2 не цікавився здоров'ям матері дитини, в пологовому будинку її не відвідував, новонароджену дитини з матір'ю не забирав.

Відповідно до Висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» вважається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3, 2014 року народження. У висновку зазначено, що батько дитини ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток тощо, всі зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїх батьківських обов'язків.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач надав нотаріально посвідчену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, оскільки, як було встановлено ОСОБА_2 не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавився ані здоров'ям, ані подальшою долею дитини, більш того з позовом про встановлення способу та порядку спілкування з дитиною до суду не звертався.

Відповідно до положення ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, в даному випадку, беручи до уваги висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1», а також положення ст. 166 СК України в якій закріплені правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, вирішення спору про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 2014 року народження не є доцільним, оскільки, після вирішення спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3, 2014 року народження стає очевидним визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1, за місцем її реєстрації.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7,8,10, 11, 15, 130, 209, 212-215, 223 ЦПК України та ст. ст. 164, 166 , Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши місцем проживання ОСОБА_3 місце проживання її матері - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.