Справа № 307/2983/15-ц
Провадження № 2/307/1724/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.04.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому в договорі розмірі. А відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом 31.07.2015 року його заборгованість перед банком становить 5726.04 гривень, з яких 705.43 гривень заборгованість за кредитом, 2791.75 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1480 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень-штраф( фіксована частина), 248.86 гривень-штраф (процентна складова) .

Просить суд стягнути з відповідача на користь «ПриватБанку» заборгованість за кредитним договором в сумі 5726.04 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу й його відсутності і просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не зявився, так як 9 жовтня 2012 року помер( а.с.49).

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.04.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

А згідно до складеного позивачем письмового розрахунку відповідач станом на 31.07.2015 року допустив заборгованість перед банком на суму 5726.04 гривень, з яких 705.43 гривень заборгованість за кредитом, 2791.75 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1480 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень-штраф( фіксована частина), 248.86 гривень-штраф (процентна складова) .

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо вони нерозривно повязані з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 09.10.2012 року помер, що стверджується актовим записом про смерть № 17 від 22.102012 року( а.с. 49).

Згідно ст.ст.1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, і таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням.

Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобовязання за кредитним договором і переходять такі до спадкоємців.

Відповідно до письмового повідомлення Тячівської державної нотаріальної контори № 1280/02-14 від 01.12.2015 року після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.10.2012 року, спадкова справа не заводилася.

Інших будь-яких даних щодо спадкування після смерті відповідача позивачем не наведено.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене та те, що зобовязання між сторонами на даний час припинено у звязку із смертю відповідача ОСОБА_1, а позивачем не надано жодних даних щодо правонаступництва відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст..ст.25, 526, 530, 608. 611, 1048-1050, 1054, 1216, 1218 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман