Справа № 265/1867/15-ц
Провадження № 2/265/1110/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

при секретарі Сагіровій Ю.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що в період шлюбу її дідусь ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 придбали будинок АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів міста Жданова від 6 жовтня 1982 року було затверджено акт прийомки № 514/3 будівлі № 33 по вулиці Брянській та оформлено право власності на дідуся ОСОБА_4, згідно свідоцтва на право особистої власності НОМЕР_1 від 19 жовтня 1982 року. Оскільки будинок було побудовано в період шлюбу, то він є спільною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер і після нього залишилася спадщина у вигляді ? частини будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги були бабуся - ОСОБА_5 та мати позивача - ОСОБА_6, які були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем, а тому фактично прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5. Всі витрати на поховання понесла ОСОБА_6 яка фактично проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті, та продовжувала проживати в будинку і після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_6 будучи єдиним спадкоємцем першої черги до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а продовжувала проживати в спадковому будинку і тим самим прийняла спадщину фактично. Крім неї в будинку постійно проживали її діти - позивачка по справі - ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, про що свідчить домова книга, з відміткою про реєстрацію. В 2005 році відповідач по справі - ОСОБА_3 пішов зі спадкового будинку, та почав проживати окремо, при цьому залишався зареєстрованим в спадковому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Спадкоємцями першої черги є позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В нотаріальну контору ні позивач ні відповідач не зверталися, однак ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_6 фактично проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем. Відповідач ОСОБА_3 будучі зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1, фактично з 2005 року за зазначеною адресою не проживав, а тому фактично спадщину не прийняв. Просить суд встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 її донькою ОСОБА_6. Встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в будинку АДРЕСА_1 в період з 1994 року по день її смерті. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність, за участю її представника.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення по суті позовних вимог та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили що вони досить тривалий час, з моменту побудови їх будинків, приблизно з 1960-1965 років, проживають по сусідству з позивачкою ОСОБА_2 яка поживає в будинку АДРЕСА_1 з моменту свого народження. Пояснили, що будинок АДРЕСА_1 було побудовано подружжям ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4 в будинку залишилися проживати його дружина ОСОБА_5 та його донька ОСОБА_6 з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_3 ОСОБА_6 проживала в будинку з дня народження, ніколи не залишала будинок, спочатку жила з батьками а потім з родиною та дітьми. Після смерті ОСОБА_5 в будинку залишилися проживати ОСОБА_6 разом з дітьми. При цьому приблизно в 2005 році ОСОБА_3 - відповідач по справі одружився та пішов жити окремо. Після свадьби ОСОБА_3 жодного дня не проживав в будинку АДРЕСА_1. Після того як ОСОБА_3 пішов з будинку в ньому залишилися проживати ОСОБА_6 та ОСОБА_9, які проживали разом аж до смерті ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 в будинку залишилася проживати ОСОБА_2 разом з родиною. Відповідач ОСОБА_3 досить тривалий час в будинку не з'являється, де на даний час проживає не відомо, колись сусіди казали, що він поїхав на заробітки в Росію. На даний час позивачка продовжує жити в будинку АДРЕСА_1.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу від 23 липня 1951 року виданого Барнуковською сільською радою Бутурлинського району Горьківської області, ОСОБА_4 уклав шлюб 27 травня 1943 року з ОСОБА_10, про що було зроблено відповідний актовий запис № 4. Після одруження подружжю було надано прізвище ОСОБА_4. ( а.с.23)

Згідно свідоцтва на право власності на будівлю НОМЕР_1 від 19 жовтня 1982 року виданого виконавчим комітетом Жданівською міською радою народних депутатів, ОСОБА_4 належить будинок АДРЕСА_1. ( а.с.14)

Згідно довідки Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 331 від 11 березня 2015 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19 жовтня 1982 року зареєстрованого в МКП «Маріупольське БТІ» 20 жовтня 1982 року за реєстром № НОМЕР_2. Самочинного будівництва не має.

Згідно свідоцтва про смерть виданого Орджонікідзевським ЗАГСом міста Маріуполя 23 серпня 1989 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що було зроблено відповідний актовий запис № 757. ( а.с.22)

Оскільки спадщина після померлого ОСОБА_4 відкрилася зі дня його смерті, тоб то з ІНФОРМАЦІЯ_4 строк для прийняття спадщини сплинув до набрання чинності новим ЦК України з 1 січня 2004 року, то до спірних правовідносин в частині прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 повинно бути застосовано положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР ( 1963 року) для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно за ст. 549 ЦК УРСР визнається що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В сенсі ст. 524 ЦК України ( 1963 року) часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_4.

В сенсі ст. 524 ЦК ( 1963 року) України спадщиною є майно померлого, в тому числі за змістом ст. 559 ЦК України - жилий будинок або його частка.

Відповідно до розділу VII ЦК УРСР ( 1963 року) до складу спадщини входить майно, яке на законних підставах належало спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 22 КоБС України, майно нажите подружжям під час шлюбу є їх загальною спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користуються рівними правами на майно. За ст.. 28 КоБС України, під час розподілу майна що є загальною спільною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними.

Таким чином судом встановлено, той факт, що будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді ? частини будинку.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( 1963) року при спадкуванні за законом, спадкоємцями першої черги є рівних частках діти, подружжя, та батьки померлого. При спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги їх частки є рівними.

Згідно свідоцтва про народження виданого 9 липня 1952 року Барнуковською сільською радою Бутурлинського району Горьківської області, ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Ягубівка Бутурлинського району Горьківської області, про що 25 лютого 1944 року було зроблено відповідний актовий запис № 3. Батьками було записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ( а.с.27)

Згідно свідоцтва про одруження виданого 22 лютого 1969 року Будинком одруження міста Жданова, ОСОБА_12 одружився з ОСОБА_11, про що було зроблено відповідний актовий запис № 783. Після одруження подружжю було надано прізвище ОСОБА_12. ( а.с.26)

Згідно витягів з Єдиного реєстру спадкових справ № 4281999, № 4281986, 4281959, 4281968 від 18 серпня 2004 року відомості про спадкові справи після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відсутні. ( а.с.43-46)

Згідно з домовою книгою будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_13 була зареєстрована по день смерті, ОСОБА_6 була зареєстрована до 19 січня 1994 року ( а.с.40) А тому спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по ? частині кожна.

Згідно свідоцтва про смерть виданого 12 листопада 1996 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1563. ( а.с.24)

Згідно акту КСН «Азовстальський» від 5 березня 2015 року, ОСОБА_6 проживала в будинку АДРЕСА_1 з 1994 року по день її смерті. Даний факт підтверджують і свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були допитані в судовому засіданні.

Оскільки спадщина після ОСОБА_5 відкрилася з дня її смерті, тоб то з 11 листопад 1996 року, строк для прийняття спадщини сплинув до набрання чинності новим ЦК України з 1 січня 2004 року, то до спірних правовідносин в частині прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 повинно бути застосовано положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 постійно проживала в будинку АДРЕСА_1 і є спадкоємицею першої черги як після ОСОБА_4 так і після ОСОБА_5, а тому суд прийшов до висновку що можливо встановити факт що ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину після ОСОБА_4 та ОСОБА_5 а тому після смерті ОСОБА_5 була єдиним власником будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Згідно свідоцтва про смерть виданого 6 вересня 2010 року виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що 6 вересня 2010 року було зроблено відповідний актовий запис № 18. Місце смерті зазначено Орджонікідзевський район міста Маріуполя. ( а.с.25)

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, той з подружжя який його пережили та батьки

Згідно свідоцтва про народження виданого 2 червня 1970 року ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8, про Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС міста Жданова було зроблено відповідний актовий запис № 785. Батьками було записано ОСОБА_6 та ОСОБА_12. ( а.с.9)

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу виданого 14 листопада 1991 року Палацом одруження міста Маріуполя, ОСОБА_14 уклав шлюб з ОСОБА_9, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2749. Після одруження подружжю було надано прізвище - ОСОБА_14. ( а.с.10)

Згідно свідоцтва про народження виданого 26 лютого 1974 року ОСОБА_3 народився 13 лютого 1974 року, про що Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС міста Жданова було зроблено відповідний актовий запис № 251. Батьками було записано ОСОБА_6 та ОСОБА_12. ( а.с.13)

Згідно з домовою книгою будинку АДРЕСА_1 Козловець ОСОБА_15 та ОСОБА_9 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 з народження і по теперішній час.

Згідно довідки завідуючої Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори - ОСОБА_16 № 552/01-09 від 21 квітня 2015 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 - відсутня. Даний факт підтверджує і інформаційна довідка зі Спадкового реєстру . ( а.с.64,65)

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стосовно ст. 1270 ЦК України, для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії які б свідчили про прийняття ним спадщини.

Такими діями законодавець визнає подачу заяви до нотаріальної контори або фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Згідно акту КСН «Азовстальський» від 5 березня 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, але з 2005 року по теперішній час за зазначеною адресою не проживає.

Оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_6 фактично проживала в будинку АДРЕСА_1 по день своєї смерті, т.т. по 28 серпня 2010 року, є спадкоємицею яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому ні хто з них до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, але ОСОБА_2 постійно була зареєстрована і проживала зі спадкодавцем а тому суд вважає що вона фактично прийняла спадщину після ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_3 будучи зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 фактично в спадковому будинку не проживав з 2004 року, а тому на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_6 фактично спадщину не прийняв, своїм правом щодо прийняття спадщини шляхом подачі заяви до нотаріуса у встановлений законом строк не скористався, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

За таких обставин, на підставі ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР ( 1963 року) ст..ст. 1222, 1258, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права на спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, в житловому будинку АДРЕСА_1 в період з 1994 року по день її смерті.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 право власності на житловий будинок ( літ. А-1) № 33 з житловою прибудовою ( літ.А1-1), житловою площею 54,1 кв.м., загальною площею 110,7 кв.м. уборну (літ. В-1) гаражі ( літ Г-1, Е-1) сараї ( літ. Д-1) огорожу ( літ 1,2) замощення (літ 1), розташовані по вулиці Брянський в місті Маріуполі Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ______________________ Шиян В.В.