Справа № 308/4257/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.,

при секретарі - Шимон М.В.,

з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що згідно рішення суду від 13.05.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.03.2015 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному за рішенням суду розмірі, оскільки ніде не працює. Після присудження аліментів у нього змінився сімейний стан, він вдруге одружився, та від шлюбу народилась ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також зазначає, що він є інвалідом 3 групи (по хворобі серця), стан здоров'я у 2014 році значно погіршився і за 2014 рік доходів взагалі не мав. Єдиним доходом є його пенсія в сумі 1049 грн. Оскільки, на даний час матеріальне становище його погіршилося та змінився сімейний стан, посилаючись на норми ст.ст. 184, 192 СК України просив суд зменшити йому розмір сплати ним аліментів, призначених рішенням суду від 13 травня 2014 року, із 750 грн, до мінімально встановленого законодавством розміру, а саме 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та просив стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2014 року та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 121,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 121,80гривень.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і постановити рішення, яким його заявлені позовні вимоги задовольнити та зменшити розмір встановлених аліментів призначених рішенням суду до мінімально встановленого законодавством, а саме: 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути витрати на дизпаливо в розмірі 420 грн. понесені представником позивача, а в решті рішення суду залишати без змін, посилаючись на те, що дане рішення вважає незаконним і необґрунтованим в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки є неповним та неправильно встановлені обставини, які мають суттєве значення для справи внаслідок неправильного, неповного їх дослідження та оцінки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, а в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить відмовити, ОСОБА_3, яка підтримала доводи, викладені в її апеляційній скарзі, та її представника ОСОБА_4, яка підтримала доводи своєї довірительки, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час, місце розгляду справи належним чином повідомлений та надіслав заяву суду, так як не може з'явитись у зв'язку з доглядом за грудною дитиною ОСОБА_6, 2014 р.н., оскільки його жінка - ОСОБА_7 знаходиться у відрядженні в Національній школі суддів України у м. Львів, на підтвердження чого надав посвідчення на відрядження і судова колегія вважає, що дана обставина не є перешкодою для розгляду справи у його відсутності у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 750 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12.11.2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів змінено і стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.03.2015року, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12.11.2014 року у частині вирішення позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів скасовано та залишено в силі у цій частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2014 року.

У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

При зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_1 на підставу своїх вимог зазначає, що після присудження аліментів з нього змінився сімейний стан, так як він вдруге одружився і від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та він є інвалідом 3 групи (по хворобі серця), його стан значно погіршився і за 2014 рік доходів взагалі не мав і єдиним доходом є його пенсія в сумі 1049,00 грн.

В ухвалі Вищого спеціалізованого Суду України від 11.03.2015 року зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів про наявність у нього регулярного стабільного доходу, перебування у трудових відносинах і отримання заробітної плати, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн.

Обставини встановлені судами і на момент звернення до суду із позовом 16 квітня 2015 року такі не змінилися, щоб давало суду першої інстанції застосувати вимоги ст. 183 СК України та визначити розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини, оскільки позивачем не надано доказів про наявність у нього регулярного стабільного доходу, перебування у трудових відносинах і отримання заробітної плати.

Відповідно до ст. 360.7 ЦПК України вирішення предмету по цьому спору є обов'язковою, які викладені у вищезазначеній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судова колегія констатує, що у позивача змінився матеріальний стан, так як у нього народилась донька ОСОБА_6, 04.11.2014 року, але суд враховує і те, що змінився та погіршився матеріальний стан відповідачки, яка не має доходів, про що свідчить податкова декларації її про майновий стан і доходи (а.с. 125, 126) і в разі зменшення розміру аліментів дана обставина погіршить майнове становище сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є неприпустимим.

Позивач є інвалідом ІІІ групи з дитинства і ним не надано доказів, що з часу постановлення рішення про стягнення аліментів у нього погіршився стан здоров'я, що є підставою та впливає на зменшення розміру аліментів.

При постановленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені обставини і рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до ст. 309 ч.1 п.п. 1, 3 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2015 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.