Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1980/15 Головуючий у 1 інстанції: Петренко Л.В.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацької державної нотаріальної контори про визнання правочину - договору дарування удаваним та переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Токмацького районннго суду Запорізької області від 29 січня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 19 січня 2015 року виходив з того, що в позові об'єднані позовні вимоги майнового та немайнового характеру, а судовий збір сплачено лише за немайнові вимоги.

Також суд зазначив, що в позові не зазначена вартість майна, що унеможливлює визначення розміру судового збору, тоді як тягар доведення вартості майна лежить на позивачеві, а також зазначені інші на думку суду недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження в справі.

В ухвалі про повернення позову та визнання його неподаним від 29 січня 2015 року суд вважав недоліки не усуненими, поставив під сумнів наданий позивачем висновок про ринкову вартість спірного будинку та наполягав на тому, що тягар доведення ціни позову покладається на позивача.

Натомість за ст. 80 ЦПК якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Надання суду таких повноважень на випадок невизначеності ціни позову свідчить про те, що суд мав визначити ціну позову у разі незгоди з наданими позивачем доказами вартості спірного об'єкту. Тим більше суд на стадії відкриття провадження вдався до оцінки наданих позивачем доказів щодо вартості майна, що суперечить положенням ст. ст. 119-120 ЦПК за якими на стадії пред'явлення позову та відкриття провадження в справі вирішується питання лише відповідності позовної заяви вимогам закону що ставляться до її форми та змісту.

Відповідно до абзацу 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

У порушення вищевказаної вимоги закону районний суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не визначив розмір судового збору на момент пред'явлення позову та з урахуванням суми, яка була сплачена не вказав розмір недоплаченого судового збору.

Отже, у силу вимог процесуального закону визнати позовну заяву неподаною через невиконання ухвали суду про залишення її без руху у зв'язку із несплатою судового збору можливо лише у разі чіткого визначення суми судового збору, необхідної для сплати.

За таких обставин, не виконавши вимоги ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд не мав правових підстав для визнання позовної заяви неподаною.

Ураховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 312, 314. 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Головуючий:

Судді: