АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/240/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 22-ц/789/1315/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2, представника відділу ДВС Козівського районного управління юстиції

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козівського районного суду від 05 березня 2015 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Козівського районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Козівського районного суду від 05.03.2015 року вказане подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову, якою в задоволенні подання відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на недоведеність державним виконавцем факту ухилення її від виконання зобов'язання. Також, звертає увагу на наявність у неї нерухомого заставного майна, яке державним виконавцем описано, на яке накладено арешт і відносно реалізації якого вона не заперечує, а навпаки, докладає зусиль для реалізації такого з метою виконання зобов'язання.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача відділу ДВС Козівського районного управління юстиції ОСОБА_3 відносно апеляційної скарги заперечив, вважаючи ухвалу суду законною й такою, що скасуванню не підлягає. В подальшому, в судове засідання не зявився, просив розгляд справи продовжити у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги на предмет законності ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконується рішення про стягнення з неї 102929,31 грн. боргу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Козівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 24698/2008 виданий 18.09.2008 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ УкрСиббанк боргу в сумі 102929,31 грн.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду: направлено запити в реєструючі органи для перевірки майнового стану боржника, накладено арешт на майно.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу вимог ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, тобто наявності у боржника реальної можливості (майна, грошових коштів) виконати зобовязання, однак за відсутності спроб зробити це з неповажних причин.

Статтею 12 ЗУ Про виконавче провадження визначені обовязки боржника виконавчого провадження, і зокрема: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Докази, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 вищеперлічених обовязків, і як наслідок які б свідчили про факти ухилення боржником від виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що жодного повідомлення, які надсилалися боржнику відділом ДВС рекомендованим листом з повідомленням про вручення, ОСОБА_1 за місцем свого постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримала.

Дізнавшись в ході розгляду справи апеляційним судом про необхідність надання державному виконавцю доступу до предмета іпотеки - будинку в с.Дмухівці Козівського району Тернопільської області (в якому вона не проживає) з метою його опису, апелянт надала такий доступ, про що свідчить відповідна інформація представника Козівського районного відділу ДВС, зазначена у письмовій заяві на адресу апеляційного суду за № 4484/03-31 від 24.11.2015 року.

Таким чином, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції в порушення вимог ст.11 ЗУ Про виконавче провадження, не звернув уваги на те, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, у звязку з чим дійшов помилкового висновку, що сам по собі факт наявності заборгованості у боржника свідчить про його ухилення від виконання зобовязання.

Сам по собі факт невиконання чи неналежного (несвоєчасного) виконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

За відсутності в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання є таким, що суперечить нормам процесуального права.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову в задоволенні подання відділу ДВС Козівського районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 303 ч.2, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314 ч.1 п.6, 315 ч.1, 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Козівського районного суду від 05 березня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Козівського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Щавурська Н.Б.

Судді : Фащевська Н.Є.

ОСОБА_4