АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6473/15 Головуючий 1-ї інстанції Волчек О.О.
Справа № 628/2178/14-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2015 року по справі за позовом Державного підприємства «Південна залізниця» до ОСОБА_1 про зобов'язання укладання договору іпотеку та повернення невитрачених коштів, отриманих за договором про надання безстрокової позики, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Державне підприємство «Південна залізниця» (надалі - ДП «Південна залізниця») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило: 1.стягнути з відповідача на їх користь залишок коштів за договором №1 про надання безвідсоткової позички (позики) від 27.12.2013року в розмірі 24 000,00грн.; 2.пеню в сумі 637,15грн.; 3.суму штрафу 12 000,00грн.; 4.судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 610,00грн.; 5.зобов'язати ОСОБА_1 укласти договір іпотеки з ДП «Південна залізниця», як це передбачено умовами цього договору.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 27 грудня 2013 року між ДП «Південна залізниця» та відповідачем - провідником пасажирських вагонів ОСОБА_1 був укладений договір №1 про надання безвідсоткової позички (позики), відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 224 000,00грн. на безпроцентній основі для придбання житла за адресою: АДРЕСА_2. Але, у порушення умов вказаного договору позики, ОСОБА_1 не дотримано строку укладання договору купівлі-продажу житла, не надано копії договору у добовий термін та не повідомлено позикодавця про його укладання. Лише 17 червня 2014 року ОСОБА_1 передала ДП «Південна залізниця» копію договору купівлі-продажу від 07.05.2014року 2/6 частин вищезазначеного житлового будинку, придбаного нею за 200 000,00грн. При цьому ОСОБА_1 не було повернуто залишок коштів за позикою в розмірі 24 000,00грн., та не укладено договору іпотеки цього нерухомого майна, як це передбачено умовами договору про надання безвідсоткової позички (позики).

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ДП «Південна залізниця» - Семенова О.О. заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, її представник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Пояснив, що дійсно 27 грудня 2013 року між ДП «Південна залізниця» та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 224 000,00грн. За придбання частини житлового будинку відповідач віддала 200 000,00грн., а решта коштів у розмірі 24 000,00грн. витрачена нею на купівлю присадибної земельної ділянки. Тобто ОСОБА_1 витратила всі кошти, які були надані їй відповідно до договору позики. Відповідач вчасно погашає позику, а саме у встановлені терміни, а тому безпідставні, на її думку, нарахування штрафу та пені. ОСОБА_1 не змогла укласти вчасно договір купівлі-продажу, оскільки продавці не мали на той час всіх необхідних документів. Також зазначає, що ДП «Південна залізниця» не надано належних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 отримувала вимоги про негайне прибуття до керівництва підприємства для досудового врегулювання ситуації.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2015 року позов ДП «Південна залізниця» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Південна залізниця» залишок коштів за позикою в сумі 24 000,00грн., суму штрафу в розмірі 1 000,00грн.; зобов'язано ОСОБА_1 укласти договір іпотеки з ДП «Південна залізниця»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 250,00грн. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2015 року виправлено описку в рішенні суду від 12 червня 2015 року, а саме у вступній та резолютивній частині рішення прізвище відповідача вказано «Іващенко» замість «Курило».

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 серпня 2015 року виправлено описку в рішенні суду від 12 червня 2015 року - вказано в резолютивній його частині «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Південна залізниця» судовий збір в сумі 250,00грн.» замість «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 250,00грн.»

В апеляційній скарзі ДП «Південна залізниця» просить рішення суду першої інстанції змінити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Південна залізниця» суму штрафу за порушення умов договору - 12 000,00грн., пеню - 637,15грн. судовий збір - 610,00грн., а в іншій частині рішення залишити без змін. Зазначивши, що суд необґрунтовано зменшив суму штрафу з посиланням на ч.3 ст.551 ЦК України, вказавши, що сума штрафу потягне за собою суттєве погіршення матеріального стану ОСОБА_1 та її платоспроможність. Однак, з такими висновками суду вони погодитися не можуть, оскільки ОСОБА_1 безпідставно порушила права ДП «Південна залізниця», нанесла шкоду державному майну, т.я. вчасно не уклала договір іпотеки та не повернула невикористану на житло суму позику в розмірі 24 000,00грн. Також зазначають, що в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником, підлягає сплаті неустойка, яка повинна вважатися не мірою відповідальності (санкцією), а правовим наслідком порушення зобов'язань, що судом не було враховано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині обґрунтованості зменшення суми штрафу, відмови у стягненні пені та в частині розміру стягнутого судового збору, тому в іншій частині відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Так, судовим розглядом встановлено, що 27 грудня 2013 року між ДП «Південна залізниця» та ОСОБА_1, яка перебувала в трудових відносинах з позивачем, був укладений Договір №1 про надання безвідсоткової позички (позики), з додатком - графіком погашення безпроцентної позики (далі - Договір) (а.с.1-17).

До відносин, які виникли між позивачем та відповідачем судом вірно застосовані положення ст.ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України.

В п.8.2 Договору №1 про надання безвідсоткової позички (позики) встановлена відповідальність за порушення відповідачем умов Договору, яка полягає у сплаті суми штрафу в розмірі 5% від суми позики.

Відповідач, як свідчать матеріали справи, порушив строк укладання договору купівлі-продажу житла, до теперішнього часу ОСОБА_1 не уклала договір іпотеки з позивачем, тому позивачем було обґрунтовано заявлені вимоги щодо стягнення суми штрафу в розмірі 5% від суми позики, а саме в розмірі 12 000,00грн.

Колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано зменшив суму штрафу, посилаючись на ч.3 ст.551 ЦК України і на те, що сума штрафу потягне за собою суттєве погіршення матеріального стану відповідача та її платоспроможність.

Так, в ч.3 ст.551 ЦК України зазначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Відповідачу при укладанні Договору було роз'яснено правові наслідки невиконання умов Договору, розмір штрафу, який підлягає сплаті при невиконанні умов Договору.

Колегія суддів вважає, що штраф в розмірі 12 000,00грн., який заявлено ДП «Південна залізниця» у позовній заяві, є співрозмірним з тим, що відповідач порушила права залізниці, нанесла шкоди державному майну, вчасно не уклавши договір іпотеки та не повернувши суму 24 000,00грн. невикористаної позики за Договором. Окрім того, відповідач є працездатною людиною, має на праві власності житло, в тому числі не лише придбане за Договором позики, а й інше, яке знаходиться за адресою: 63709, АДРЕСА_1.

Також колегія суддів вважає, що підстав для відмови позивачу в задоволенні вимог стосовно стягнення пені в розмірі 637,15грн. у суду першої інстанції не було.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що за порушення терміну повернення позички з вини працівника сплачується пеня, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, за кожний календарний день прострочення.

Позивачем зроблено розрахунок суми пені відповідно до норм чинного законодавства.

Пунктом 6.6 Договору визначено, що у разі, коли згідно з наданими відповідачем документами, було витрачено меншу суму коштів ніж сума, отримана у позику, відповідач повертає невитрачену частину позики позивачу у триденний термін з моменту укладення договору купівлі-продажу житла.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач повинна повернути залізниці 24 000,00грн. як такі, що невикористані за цільовим призначенням. Разом з тим, суд невірно встановив, що оскільки із заробітної плати відповідача стягується щомісячно сума позики відповідно до умов Договору, тому немає порушення терміну повернення позики.

Однак, в даному випадку необхідно керуватись тими засадами, що в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником підлягає сплаті неустойка, при цьому вона повинна вважатися не мірою відповідальності (санкцією), а правовим наслідком порушення зобов'язання (ст.611 ЦК України), у зв'язку з чим у позивача виникло право стягнення пені відповідно до умов Договору за неповернення у встановлені строки залишку коштів за позикою в розмірі 24 000,00грн.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 243,60грн. за немайнову вимогу (зобов'язання укласти договір іпотеки з позивачем на придбане майно) згідно п.1.2 ч.2 ст.4 Закону України від 08.07.2011року №3674-УІ «Про судовий збір» та в розмірі 366,40грн. за майнові вимоги (стягнення з відповідача суми в розмірі 36 637,15грн.) згідно п.1.1 ч.2 ст.4 цього ж Закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що у разі якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З урахуванням наведеного з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 610,00грн.

Згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» - задовольнити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2015 року змінити: збільшити суму стягнутих з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Південна залізниця» суму штрафу з 1 000,00грн. до 12 000,00грн., суму судового збору з 250,00грн. до 610,00грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Південна залізниця» пеню в розмірі 637,15грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -