Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22ц/778/2897/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Дзярука М.П., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Костянтинівської сільської ради про визнання частково недійсним рішення Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Костянтинівської сільської ради про визнання частково недійсним рішення Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району №18 від 21 січня 2009 року та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно даних земельно-кадастрової документації, за житловим будинком АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка загальною площею 0,23 га.. На даний час для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 використовується земельна ділянка загальною площею 0,16 га, а решта земельної ділянки призначена для ведення особистого селянського господарства площею 0,07 га знаходиться за другою адресою.

Рішенням Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району № 6 від 22.12.2009 року про внесення зміни та доповнень до рішень Костянтинівської сільської ради позивачу для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0595 га, відповідно до плану встановлених меж земельної ділянки.

19.02.2010 року позивач на підставі вищевказаного рішення отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0595 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. Решта земельної ділянки площею 0,1005 га (0,16 - 0,0595 =0,1005 га), яка знаходиться у його користуванні біля належного його житлового будинку, на даний час не приватизована у зв'язку з внесенням змін до рішення виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради за № 185 від 06.09.1995 року.

За житловим будинком АДРЕСА_2, який на праві особистої власності належить ОСОБА_2, згідно даних земельно-кадастрової документації, числиться земельна ділянка площею 0,11 га.. Рішенням позачергової сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району за № 18 від 21.01.2009 року відповідачу ОСОБА_2 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0955 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2.

08.11.2009 року відповідач ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0955 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2.

Про те що відповідач помилково приватизував частину належної позивачу земельної ділянки площею 0,023 га стало відомо тільки у жовтні 2013 року, що підтверджуються актом комісії від 22.10.2013 року, з якого вбачається, що частина земельної ділянки площею 0,023 га (розміром 12,67 м на 18,4 м, на схемі у акті помічена червоним пунктиром), якою він користується до даного часу, помилково вилучена з земельної ділянки яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1 в площу земельної ділянки, та приватизована ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.11.2009 року.

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0955 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 виданий на ім'я ОСОБА_2 є незаконним та таким, що порушує його законні права, оскільки позбавляє позивача права на приватизацію спірної частини земельної ділянки площею 0,023 га, яка знаходиться у його постійному користуванні з 1981 року по даний час, але тепер належить ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі незаконно одержаного ним державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.11.2009 року. Тобто при оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2, не було враховане фактичне землекористування власника домоволодіння АДРЕСА_1. Також, при оформленні необхідних для приватизації документів відповідач не звертався до нього за отриманням погодження меж земельних ділянок, що свідчить про відсутність його підпису на проектно-технічної документації на підставі якої було видано відповідачу державний акт про право власності на земельну ділянку від 18.12.2009 року.

Незаконне вилучення частини земельної ділянки з його постійного користування на користь відповідача незаконною приватизацією також суперечить вимогам діючого законодавства.

У зв'язку з чим просив суд, визнати частково недійсним рішення позачергової двадцять восьмої сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 18 від 21.01.2009 року, в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0955 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 18.11.2009 року Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 та скасувати його, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано частково недійсним рішення позачергової двадцять восьмої сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 18 від 21.01.2009 року, в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0955 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 18.11.2009 року Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №446.

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 18.11.2009 року Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №446.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 298,22 грн..

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_3, на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.10.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.10.1987 року /а.с. 10/ та копією технічного паспорту на житловий будинок, доданими до позову /а.с.11-13/.

За земельно-кадастровою документацією за житловим будинком АДРЕСА_1, який належить на праві особистої власності, числиться земельна ділянка, загальною площею, 0,23 га, на підставі протоколу № 2 від 06.06.1981 року. На даний час, для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 використовується земельна ділянка, загальною площею 0,16 га, а решта земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею, 0,07 га знаходиться за другою адресою, що підтверджується довідкою за № 921 від 30.10.2013 року, виданою Костянтинівським сільським головою, ОСОБА_4. /а.с.15/.

Рішенням сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району № 6 від 22.12.2009 року про внесення зміни та доповнень до рішень Костянтинівської сільської ради, ОСОБА_3, для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0595 га, відповідно до плану встановлених меж земельної ділянки, що підтверджується копією рішення позачергової тридцять сьомої сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 6 від 22.12.2009 року /а.с.14/.

19.02.2010 року, ОСОБА_3, на підставі вищевказаного рішення отримав державний акт серія НОМЕР_1 від 19.02.2010 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,0595 га, для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. /а.с20/.

Решта земельної ділянки, площею, 0,1005 га (0,16 - 0,0595 =0,1005 га), яка знаходиться у користуванні позивача біля належного йому житлового будинку, на даний час не приватизована, у зв'язку з внесенням змін до рішення виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради за № 185 від 06.09.1995 року, що підтверджується рішеннями Костянтинівської сільської ради № 111 від 19.10.2009 року та № 6 від 22.12.2009 року /а.с.14 та а.с.17/.

За житловим будинком АДРЕСА_2, який на праві особистої власності належить відповідачу по справі, ОСОБА_2, згідно даних земельно-кадастрової документації, числиться земельна ділянка, площею 0,11 га.

Рішенням позачергової сесії Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району за № 18 від 21.01.2009 року ОСОБА_2 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.16 та 15/.

18.11.2009 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.21/.

Актом комісії у складі землевпорядника Костянтинівської сільської ради, ОСОБА_5, секретаря земельної комісії, ОСОБА_6, депутата сільської ради, ОСОБА_7 від 22.10.2013 року, з якого вбачається, що частина земельної ділянки, площею 0, 023 га (розміром 12,67 м на 18,4 м, на схемі у акті помічена червоним пунктиром), вилучена з земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1/а.с.23/.

За висновком експерта №Д/№322 від 27 жовтня 2014 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру підпис в графі «Суміжні користувачі АДРЕСА_1» в акті погодження меж земельної ділянки в натурі від 05.01.2009 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. /а.с.145-147/

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є дружиною позивача, що це саме вона підписувала вищевказаний документ, а не її чоловік.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на підставі встановлених обставин обґрунтовано дійшов висновку проте, що державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0955 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2, отриманий відповідачем ОСОБА_2, на підставі рішення Костянтинівської сільської ради № 18 від 21.01.2009 року, є таким, що суттєво порушує законні права позивача, оскільки позбавляє його права на приватизацію спірної частини земельної ділянки, площею 0,023 га, яка знаходиться у його постійному користуванні в даний час, а тому задовольнив вимоги позивача.

Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки має право вимога ти усунення будь яких порушень його прав на землю, захист яких здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав та визнанням недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як вбачається із висновку експерта №Д/№322 від 27 жовтня 2014 року в акті погодження меж земельної ділянки в натурі від 05.01.2009 року підпис зроблено не ОСОБА_3, а іншою особою. /а.с.145-147/, що підтвердила свідок ОСОБА_8, отже, відповідачем не отримана згода позивача на погодження меж земельних ділянок.

За правилами ст. 81, ч.1, п. «в» ЗК України у громадян України виникає право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, які раніше було їм було надано у користування.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Доводи апеляційної скарги проте, що права позивача не порушені і він не довів про те, що не може приватизувати спірну земельну ділянку не приймаються колегією судів, оскільки земельна ділянка, площею, 0,1005 га, яка знаходиться у користуванні позивача біля належного йому житлового будинку, не приватизована, у зв'язку з рішенням Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району за № 18 від 21.01.2009 року, якою ОСОБА_2 отримав у приватну власність земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.16 та 15/, що підтверджено актом земельної комісії від 22.10.2013 року, з якого вбачається, що частина земельної ділянки, площею 0, 023 га (розміром 12,67 м на 18,4 м, на схемі у акті помічена червоним пунктиром), вилучена з земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1/а.с.23/.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що позивач не довів користування спірною земельною ділянкою з 1981 року спростовується довідкою Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району за № 921 від 30.10.29013 року, за земельно-кадастровою документацією за житловим будинком АДРЕСА_1, на підставі протоколу № 2 від 06.06.1981 року числиться земельна ділянка, загальною площею 0,23 га, з них 0,16 га для обслуговування будинку, та для ведення особистого селянського господарства, площею, 0,07 га знаходиться за другою адресою /а.с.15/.

Відповідач зазначені обставини відповідно до вимог ст. 11, 60 ЦПК України належними та допустимим не спростував.

Доводи ОСОБА_2 проте, що позивач безпідставно стверджує про помилкове приватизацію відповідачем земельної ділянки спростовуються актом земельної комісії Костянтинівської сільської ради від 22.10.2013 року, у складі землевпорядника ОСОБА_5, секретаря земельної комісії, ОСОБА_6, депутата сільської ради, ОСОБА_7 з якого вбачається, що частина земельної ділянки, площею 0, 023 га (розміром 12,67 м на 18,4 м, на схемі у акті помічена червоним пунктиром), помилково вилучена з земельної ділянки, яка обслуговує житловий будинок АДРЕСА_1/а.с.23/.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що у суду не було підстав для скасування рішення сільської ради про передачу відповідачу земельної ділянки суперечить вимогам ст. 393 ЦК України, за якими правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Щодо застосування строків позовної давності то суд обґрунтовано виходив з того, що за правилами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Актом комісії земельної комісії Костянтинівської сільської ради від 22.10.2013 року було виявлено, що ОСОБА_3 використовує спірну земельну ділянку, та частину цієї земельної ділянки, орієнтовано площею 0,023 га помилково приватизував відповідач /а.с.23/ Позивач одержав письмову відповідь голови Костянтинівської сільської ради на подану позивачем скаргу за № 486 від 24.05.2013 року про те, що його права порушені і можуть бути вирішені у судовому порядку, і 13.12.2013 року він звернувся до суду з позовом, а тому не пропустив строки позовної давності.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив, вірно застосував норми матеріального права та порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи при розгляді апеляційної скарги не виявлено.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволені позову, як проте вимагає ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді