РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/3992/15-ц

Провадження № 2/700/934/15

15 грудня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що30 грудня 2014 року помер її чоловік, ОСОБА_2 Вона після його смерті прийняла спадщину за законом та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але не може оформити в нотаріальній конторі право власності на іншу земельну ділянку, оскільки у витягу з державного реєстру прав власності не вірно вказано назву правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку.

В судове засідання позивачка не зявилась, направила суду заяву, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без її участі.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

30 грудня 2014 року у віці 52 роки помер ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть від 01 січня 2015 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2015 року, виданого Лисянською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є його дружина, ОСОБА_1, яка прийняла спадщину за законом. Це підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру.

Таким чином, згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем майна померлого за законом і у встановленому порядку прийняла спадщину, інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає.

Постановою Державного нотаріуса від 10 жовтня 2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,0958 га., в звязку з тим, що у витягу з ДЗК в графі документ, що посвідчує право власності не вказано державний акт ЧР № 142661, а вказаний інший документ.

Згідно державного акту серії ЧР №141661 від 22 вересня 2004 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,10 га. на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивач як спадкоємець позбавлений можливості надати нотаріусу належно оформлений витяг з Державного земельного кадастру. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачкою надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 1261, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0958 га. в межах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлому 30 грудня 2014 року ОСОБА_2 згідно державного акту серії ЧР № 142661 від 22 вересня 2004 року, кадастровий номер :04:001:0261.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд.

Суддя С. Д. Пічкур