Справа № 522/8134/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій він просить визнати незаконними дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення з нього виконавчого збору, а також просив: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2014р., прийняту Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором №ML- 501/137/2007 від 04.09.2007р. в розмірі 1037 654,99 грн.; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 25.11.2014р., прийняту Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 103765, 99 грн.; зобовязати Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зняти арешт з всього майна ОСОБА_1, накладеного в межах виконавчого провадження №44202564.

При цьому скаржник посилається на те, що державний виконавець Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2014р., не повідомив його про це у строк, встановлений ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та не надіслав йому копію цієї постанови. Внаслідок вказаного скаржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду про стягнення з нього коштів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що призвело до погіршення його законних інтересів, оскільки в подальшому державним виконавцем була винесена постанова від 25.11.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 103765,49 грн.

Скаржник ОСОБА_1, представник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державні виконавці Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомленні належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить судовий розгляд даної скарги здійснювати за його відсутності, просить скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Приморським районним судом м. Одеси розглянуто справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №ML 501/137/2007 від 04 вересня 2007р. у розмірі 28940,93 доларів США та 806561,66 грн., а всього за курсом НБУ 1037654,99 грн.

На підставі вказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси 31.05.2013р. видано виконавчий лист №1522/12896/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1037654,99 грн.

Державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 постановою від 28.07.2014р. відкрито виконавче провадження №44202564 з виконання вказаного виконавчого листа.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 є боржником, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - стягувачем.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено мирову угоду щодо порядку добровільного виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси №1522/12896/12, виданого 31.05.2013р.

Вказану мирову угоду затверджено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014р. в справі №1522/12896/12.

Державним виконавцем державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №.11.2014р. винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 103765, 49 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу (надалі - Закон).

У відповідності до ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною другою ст. 25 Закону встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ч. 1 ст. 35 Закону).

Частиною 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

На виконання Закону наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій, п. 4.1. якої передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору має виноситися лише після закінчення строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано, та за умови направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, передбаченому законодавством.

Разом з тим, ч. 3 ст. 27 Закону встановлено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 32 Закону є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015р. у справі №6-785цс15, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника; виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 державним виконавцем запропоновано виконати виконавчий лист №522/12896/12 від 31.05.2013р. в добровільному порядку в семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У матеріалах виконавчого провадження №44202564, витребуваних за ухвалою суду, відсутні докази надіслання державним виконавцем Краснобаєву Д.О. як боржникові рекомендованого листа з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2014р., повідомлення про вручення такого листа також відсутнє.

При цьому з матеріалів справи не вбачається вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2014р., якою затверджено мирову угоду між боржником ОСОБА_1 та стягувачем «ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо добровільного виконання виконавчого листа №522/12896/12 від 31.05.2013р., набрала законної сили 25.11.2014р.

У постанові про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.22.2014р. вказано, що боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано, при цьому державним виконавцем не вказаний строк, до якого божнику запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчого листа.

З огляду на вище зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 як боржника виконавчого збору від 25.11.2014р. винесена передчасно і підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що скасування оскаржуваної постанови є належним способом захисту порушеного права скаржника, а тому решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії посадових осіб Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 8, 19, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 25.11.2014р., винесену державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 103765,49 грн. у виконавчому провадженні №44202564, відкритому на виконання виконавчого листа №522/12896/12, виданого 31.05.2013р Приморським районним судом м. Одеси.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

09.12.2015