У Х В А Л А

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоцянівська Олена Миколаївна, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними шлюбу та довіреності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності, виданої 14 жовтня 2013 року ОСОБА_8 на ім'я відповідача ОСОБА_5 щодо права користування, експлуатації га розпорядження автомобілем марки Volkswagen Раssat, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого 17 жовтня 2013 року між померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_5, про витребування з чужого незаконного володіння вказаного автомобіля та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Зазначала, що її батько, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент підписання довіреності та реєстрації шлюбу перебував на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 1 і внаслідок тяжкої хвороби та дії наркотичних медичних препаратів не розумів значення своїх дій.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень та направлення справи на новий касаційний розгляд з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції однієї і тієї ж самої норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статей 24, 38 та 40 СК України та статті 225 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року.

ОСОБА_4 указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначених норм матеріального права не є однаковими з висновками, зробленими судом касаційної інстанції в наданому для прикладу судовому рішенні.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку про те, що відсутні підстави вважати, що під час вчинення правочину та реєстрації шлюбу ОСОБА_8 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Разом з тим у справі, ухвала в якій надана заявником для порівняння, суд з урахуванням встановлених обставин дійшов протилежних висновків.

Отже, у справі, про перегляд якої подано заяву, та у справі, на рішення в яких посилається заявник в її обґрунтування, наявні різні фактичні обставини, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 24, 38 та 40 СК України та статті 225 ЦК України.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоцянівська Олена Миколаївна, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними шлюбу та довіреності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема