АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 3058 /2015 Головуючий у 1-й інстанції - Леонтюк Л.К.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2014 року у задоволенні заяви представнику позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, накласти арешт на транспортний засіб МІNI COOPER 1,6, 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_3. Посилається на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що не накладення арешту на вказаний транспортний засіб в подальшому, у випадку задоволення позовних вимог, може утруднити його виконання. Суд при розгляді цієї заяви не вимагав від заявника подати будь-які додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову, проте, у ухвалі суддя відзначила, що представник позивача не надала жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 може або намагається уникнути відповідальності або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Позивач у своїй заяві про забезпечення позову зазначив, що неодноразово зверталась до відповідача ОСОБА_3 з проханням добровільно відшкодувати повну суму матеріальних збитків від скоєної нею дорожньо-транспортної пригоди, проте, ОСОБА_3 у грубій формі відмовлялася та злісно ухилялася від свого обов'язку відновити право позивача на вільне користування своєю власністю. Судом безпідставно було проігнороване законне право позивача на гарантовану реальну можливість захистити свої права при вирішенні питання про забезпечення позову та вчинені дії, які дають можливість відповідачу ухилитися при бажанні від виконання рішення, що ускладнить або зробить неможливим взагалі виконання рішення. Крім того, у ухвалі суду зазначені обставини, які не відповідають подіям під час судового засідання. Так, суддя зазначила, що заяву про забезпечення позову подала до суду представник позивача ОСОБА_1, проте, як і зазначено вище, зазначену заяву до канцелярії суду разом з позовом 30.09.2014 року надала позивач ОСОБА_2 Також, суддя у своєї ухвалі зазначила, що представник позивача підтримала заяву про забезпечення позову, проте, це питання судом не розглядалось, а представник позивача ОСОБА_1 просила відкласти слухання у зв'язку з тим, що суд розпочав судове засідання після закінчення робочого часу судової установи. Суддя зазначила, що була заслухана думка учасників процесу та дослідженні матеріали поданої заяви, проте, це також не відповідає дійсності, оскільки судом була вислухана тільки думка відповідачів. Суд не цікавила думка представника позивача, сама заява навіть не була оголошена, а клопотання представника позивача про можливість ознайомлення з письмовими запереченнями представника відповідача ОСОБА_3, копія якого ОСОБА_1 не була надана - судом також було проігнороване, чим було грубо порушені права осіб, які беруть участь у справі, закріплені ст. 27 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в ній. Позивачка ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3, представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог Закону. Неявка вказаних осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, вданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії огляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Порушуючи питання про накладення арешту на майно відповідача, а саме транспортний засіб, який належить ОСОБА_3 вартістю до 300 000 грн., суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що позовні вимоги пред'явлені до відповідачки в частині відшкодування матеріальної шкоди складають 16 071 грн. 55 коп., моральної шкоди - 10 000 грн., тобто вид забезпечення позову обраний позивачем є явно не співмірний з позовними вимогами ОСОБА_2

Крім того, позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_3 може або намагається уникнути відповідальності, або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Колегією суддів враховується також, що відповідачем по справі є ще і страхова компанія, до якої пред'явлені ті ж вимоги.

За таких обставин, в ухвалі зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Оскаржувану ухвалу, на думку колегії суддів, постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків, а допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не свідчать про постановлення по справі незаконної ухвали про відмову у забезпеченні позову.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: