Єдиний унікальний номер 741/640/15
Провадження № 2/741/213/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 28 травня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мотляха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, зазначивши, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на нього. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_1 У травні 2015 року вони (позивачі) вирішили офіційно зареєструвати право власності на вищезазначений житловий будинок, звернулися до реєстраційної служби Носівського РУЮ, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Також у травні 2015 року ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті свого батька, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за час свого життя померлий офіційно не зареєстрував право власності на належну йому частину вищезазначеного житлового будинку. В зв'язку з цими обставинами вони (позивачі) змушені звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачі не з'явилися, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах, а також за довіреністю уповноважена представляти інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3, направила заяву про розгляд справи без її участі та участі інших позивачів, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області також не з'явився, сільський голова на адресу суду направив заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 10) та копією довідки виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради № 504 від 8 травня 2015 року (а.с. 9).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як особи, визначені у заповіті, мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4

З копії спадкової справи № 47/2015 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 32-36) вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала ОСОБА_4, в зв'язку із відсутністю чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перевязко Л.М. № 652/02-31 від 8 травня 2015 року (а.с. 15).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що у травні 2015 року позивачі зверталися до реєстраційної служби Носівського РУЮ з метою реєстрації за собою права власності на вищезазначений житловий будинок, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, а також через те, що заміна свідоцтва, виданого на колгоспний двір, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та її обтяжень», не передбачена, що підтверджується копією листа реєстраційної служби Носівського РУЮ від 12 травня 2015 року (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 11-13).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 392, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею 64,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, веранда, сарай, сарай, сарай, сарай, погріб, криниця, огорожа) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею 64,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, веранда, сарай, сарай, сарай, сарай, погріб, криниця, огорожа), як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею 64,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, веранда, сарай, сарай, сарай, сарай, погріб, криниця, огорожа), як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею 64,2 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, веранда, сарай, сарай, сарай, сарай, погріб, криниця, огорожа), як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв