У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_5, про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової Ірини Олександрівни, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 22 лютого 2008 між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 169/П/99/2008-840, за умовами якого ОСОБА_5 отримала грошові кошти у сумі 258003,45 доларів США, зі строком повернення до 22.01.2021 року.

Цього ж дня, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № б/н, за умовами якого ОСОБА_4 поручилася перед банком за належне виконання позичальником ОСОБА_5 зобов'язань по кредитному договору №169/П/99/2008-840 від 22.02.2008 року.

Позивачка вказувала, що даний договір вона не укладала, дізналася про його існування лише з постанови державного виконавця від 11.04.2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП №37512508 на підставі виконавчого листа №2-8124/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 07.04.2010 року про стягнення з неї на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 2622445,31 грн.

Враховуючи вказане, позивачка просила визнати недійсним договір поруки, укладений від її імені з ПАТ «КБ «Надра» 22.02.2008 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір поруки, укладений 22.02.2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра» за належне виконання взятих на себе кредитних зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором №169/П/99/2008-840 від 22.02.2008 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3621,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, рішення суду першої інстанції змінено в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в зв'язку з чим абзац третій резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1810,50 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1810,50 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової І.О. просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суди дійшли вірного висновку про те, що оскільки позивачка не підписувала, а отже і не висловлювала волевиявлення на укладання договору поруки від 22.02.2008 року на забезпечення виконання зобов'язання перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання позичальником ОСОБА_5 зобов'язань по кредитному договору № 169/П/99/2008-840 від 22.02.2008 року, то наявні підстави для визнання договору поруки недійсним.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової Ірини Олександрівни, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова