Справа № 1314/835/2012
Провадження № 6/448/14/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.

при секретарі Мриц Н.І.,

за участю державного виконавця Кірша В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2015 року головний державний виконавець ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області Кірш В.М. звернувся до суду із вказаним поданням, покликаючись на те, що у ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області на виконанні перебуває виконавчий лист Мостиського районного суду Львівської області № 1314/835/2012 від 05.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на те, що боржником добровільно рішення суду не виконується, в результаті чого станом на 01.05.2015 року заборгованість становить 12960 грн., просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 05.07.2012 року у справі № 1314/835/2012 про стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_2

Представник ВДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав та просив суд його задоволити, стверджуючи, що боржник має можливість сплачувати аліменти, однак злісно ухиляється такого.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заслухавши пояснення державного виконавця та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області № 1314/835/2012 від 05.07.2012 року рішенням суду призначено стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

З даного приводу 12.07.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33394457.

Боржником добровільно рішення суду не виконується, в результаті чого станом на 01.05.2015 року заборгованість становить 12960 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було подано відповідні запити в реєструючі майно органи, де встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль НОМЕР_1, 2003 р.в., білого кольору, на який накладено арешт та і винесено постанову про розшук майна боржника. Крім того встановлено, що на обліку як одержувач пенсії боржник не перебуває. Згідно акту державного виконавця від 19.03.2015 року при виході за адресою вказаною у виконавчому документі майна, на яке можна б було скерувати стягнення не виявлено. Згідно листа ГУ ДМС України у Львівській області № 4799 від 27.03.2013 року у боржника є паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії ЕЕ 486505, виданий 09.09.2008 року, та серії ЕН 542276, виданий 20.12.2010 року.

Згідно з ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» передбачають, що громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, та враховуючи розмір боргових зобовязань і те, що протягом тривалого часу боржником не вжито жодних заходів щодо погашення боргу; беручи до уваги, що можливість останнього виїхати за межі території України може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (з наступними змінами та доповненнями), ст.ст.2, 3, 6 ч.1 п.5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII (з наступними змінами та доповненнями), ч.1, ч.2 ст.14, ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 05.07.2012 року у цивільній справі № 1314/835/2012 про стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 13.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

На дану ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення (отримання особами, без участі яких постановлено ухвалу) може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_4