Провадження № 2/234/462/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Чаплик Ю.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням відсотків, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики,
В Краматорський міський суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням відсотків, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду від неї також не надходило.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.
Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.
Згідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 05.08.2013 року (а.с. 7) ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7700 грн. з виплатою 30 % річних. З поверненням грошової суми у повному обсязі до 10.09.2014 року.
Відповідно до розписки від 10.10.2013 року (а.с. 8) ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 5810 грн. з виплатою 30 % в місяць. З поверненням грошової суми у повному обсязі до 10.11.2013 року.
На теперішній час борг за розписками відповідачкою повернуто не було.
Станом на кінець строків договорів позики сума боргу з урахуванням 30 % річних складає: за договором позики від 05.08.2013 року: 7700 * 30 % * 402 дня (з 05.08.2013 року по 10.09.2014 року) = 2544,16 грн.; за договором позики від 10.10.2013 року: 5810 * 30% * 31 день ( з 10.10.2013 року по 10.11.2013 року) = 148,04 грн..
Також в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн..
Суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідачки моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки це не передбачено діючим законодавством.
Відповідно до ст.84 ЦПК України позивач має право на відшкодування витрат на правову допомогу в порядку та розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка
надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Таким чином, за сорок годин роботи його представника адвоката ОСОБА_1 позивачу слід відшкодувати за рахунок відповідача 284,20 грн..
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачки підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 84, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням відсотків, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: