Провадження № 2/225/2043/2015
Справа № 225/4840/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Дзержинськ

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Горлівська дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він знаходився у трудових відносинах з ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» відособлений структурний підрозділ «Горлівська дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» з 23.08.2011 року по 31.10.2014 року та був звільнений за власним бажанням. З 23.08.2001 року працював на шахті імені Артема, 01.10.2013 року був переведений на шахту «Нова». На теперішній час у відповідача мається заборгованість по виплаті заробітної плати за серпень 2014 року в сумі 3339,86 грн., за вересень 2014 року в сумі 3851,38 грн., за жовтень 2014 року в сумі 5902,61 грн., за листопад 2014 року в сумі 264,61 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 42854,03 грн., у відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

В подальшому позивач подав заяву, в якій просив суд задовольнити вимоги до визначеного судом належного відповідача.

Позивач до судового засідання не зявився, надавши до суду заяву, з проханням справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ДП «Донвуглереструктуризація» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області, заперечень не надходило. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються КЗпП України.

Позивач ОСОБА_1 в період з 01.10.2013 року по 31.10.2014 року працював на шахті «Нова», проект ліквідації якої знаходилися на виконанні у відокремленому структурному підрозділі "Горлівська дирекція виконання проектів ліквідації шахт" ДП "Донвуглереструктуризація ". 31.10.2014 року його було звільнено з шахти "Нова" на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, однак проект ліквідації останньої були вже передані на виконання до відокремленого підрозділу "Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт" ДП "ОК "Укрвуглереструктуризація", яке було створено згідно наказу № 358 від 15.05.2014 року Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств». При цьому цим наказом була припинена діяльність ДП "Донвуглереструктуризація" () та було установлено, що новостворене підприємство є правонаступником усіх майнових прав та обовязків Державного підприємства «Донвуглереструктуризація».

В період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року, тобто за період роботи позивача на шахті «Нова», коли проект ліквідації шахти знаходився на виконанні у відокремленому структурному підрозділі "Горлівська дирекція виконання проектів ліквідації шахт" ДП "Донвуглереструктуризація " йому не виплатили заробітну плату на загальну суму 13358,46 грн.

У звязку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Державне підприємство «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» () з 29.05.2014 року знаходиться тільки в стані припинення. Інших відомостей про припинення або реорганізації та ліквідації зазначеного підприємства в реєстрі не має.

Виходячи з положень ч.2 ст. 104 ЦК України ДП "Донвуглереструктуризація" () не припинило свою діяльність, а тому повинно відповідати по своїм зобов'язанням, в тому числі перед працівниками шахти "Нова".

При цьому відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у день звільнення вказана позивачем і підтверджена довідкою підприємства сума заборгованості в розмірі 13358,46 грн. позивачу не була виплачена, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Виходячи із змісту ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачем є порушенням статей 47 та 116 Кодексу. У звязку з цим позивачу необхідно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум за період з 31.10.2014 року по 17.11.2015 року у розмірі середнього заробітку.

Згідно з довідкою ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» відособлений структурний підрозділ «Горлівська дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» заробітна плата позивача за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (робочі дні) становить 7191,24 грн., число відпрацьованих робочих днів згідно графіку роботи на 2014 рік становить 42 робочих дня, тобто середньоденний заробіток позивача становить 171,22 грн. (7191,24/42).

Враховуючи зазначене, положення Порядку про обчислення середньої заробітної плати, а також встановлені судом фактичні обставини справи, розмір середнього заробітку за період з 31.10.2014 року по 17.11.2015 року складає 262 робочих днів при середньоденному заробітку у розмірі 171,22 грн. на загальну суму 44859,64 грн. ( 262 х 171,22), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України суд прийняв до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди внаслідок порушення його законних прав. Суд врахував глибину та тривалість моральних страждань, втрату нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, з врахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача, керуючись принципом розумності та справедливості, суд знаходить можливим стягнути на користь позивача 500 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача Державного підприємства «Донвуглереструктуризація».

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 13358 (тринадцять тисяч триста пятдесят вісім) грн. 46 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 44859 (сорок чотири тисячі вісімсот пятдесят девять) грн. 64 коп., а також суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 (пятсот ) грн.

Стягнути з Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» на користь держави судовий збір у сумі 587 (пятсот вісімдесят сім ) грн. 18 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: