АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача Славського М.Г.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення шкоди в порядку регресу;

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02.09.2015 року позов ПрАТ «Страхова компанія «АХА «Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АХА «Страхування» 32 675 грн. 78 коп. виплаченого страхового відшкодування та 326 грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього стягнуто 33 002 грн.54 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у відповідності до визначеного експертом розміру матеріального збитку. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, невідповідність висновку суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_3 зазначає, що безпідставно був позбавлений судом можливості подати до суду письмові заперечення щодо визначення розміру завданої ним шкоди. В матеріалах справи відсутній ряд документів, які мають істотне значення для справи, а позивачем ухвалу суду від 20.08.2015 року про надання суду оригіналів страхової справи та експертного дослідження було проігноровано.

Судом не досліджено, чи був відповідач належним чином повідомлений про проведення 07.04.2014 року огляду пошкодженого транспортного засобу та складення дефектної відомості, а з 08.04.2014 року по 28.04.2014 року проведення експертом автотоварознавцем ОСОБА_4 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку. Будь які інші дослідження в матеріалах справи відсутні. Про проведення оглядів, досліджень, експертиз та додаткових експертних досліджень ні страхова, ні експерти його не повідомляли.

Для проведення авто-технічної експертизи апелянтом було заявлено про надання позивачем місця належного зберігання запчастин, які було замінено внаслідок проведеного ремонту. Дану заяву судом першої інстанції було проігноровано, чим позбавлено його отримання та надання суду відповідних доказів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник позивача ПрАТ «СК «АХА «Страхування» Славський М.Г. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2014 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Фольцваген Поло», д.н.з. НОМЕР_1, по проїзній частині Печерського мосту в м.Києві, не дотримався вимог п.п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сузукі SХ 4» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_6 (що належить на праві власності ОСОБА_7, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2014 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, він був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Сузукі SХ 4» д.н.з.НОМЕР_3. Таким чином, відповідач є винною особою в пошкодженні даного автомобіля, ОСОБА_6 ПДР не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався.

09.07.2013 року між ПрАТ СК «АХА «Страхування» та ОСОБА_7 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 342а/13к, згідно якого позивач прийняв на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження внаслідок ДТП транспортного засобу «Сузукі SХ 4» державний номерний знак НОМЕР_3.

ОСОБА_7 звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який відбувся 02.04.2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Сузукі SХ 4» д.н.з. НОМЕР_3, що є об'єктом страхування.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 232-1/14 від 28.04.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Сузукі SХ 4» д.н.з. НОМЕР_3, складає 32660 грн. 57 коп. Зазначене дослідження проводилось за заявою страхової компанії з метою визначення розміру страхового відшкодування.

ПрАТ СК «АХА «Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_7 в сумі 30246 грн. 95 коп. та 2428 грн. 83 коп. в рахунок відшкодування збитків спричинених в результаті ДТП (а.с.47,53).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених ПрАТ «СК «АХА «Страхування» позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем правомірно заявлено вимоги до відповідача (як до особи винної в пошкодженні застрахованого автомобіля) з приводу відшкодування шкоди, завданої виплатою страховою компанією страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сузукі SХ 4» д.н.з. НОМЕР_3, що складає 32660,57 грн. визначений відповідно до Висновку №232-1/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 28.04.2014 року (а.с.32-41). В матеріалах дійсно міститься Висновок № 232/14 від 22.04.2014 року експертного автотоварознавчого дослідження (а.с. 66-77), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сузукі SХ 4» д.н.з. НОМЕР_3, складає 27679,61 грн. Але різниця у розмірі майнової шкоди пов'язана зі зростанням курсу євро до української гривні. Так, 28.04.2014 року експерт застосовував курс 1EUR = 15,5555 грн., а станом на 22.04.2014 року експерт застосовував курс 1EUR = 12,9737 грн.

Таким чином, судом першої інстанції вірно було визначено розмір збитків заподіяних страховій компанії. Та обставина, що відповідач не був присутнім при проведенні автотоварознавчого дослідження не свідчить про те, що висновки цього дослідження є невірними. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували розмір цих збитків.

Страховиком були виконані повністю зобов'язання, покладені на нього договором страхування, було виплачено страхове відшкодування потерпілій ОСОБА_7 у розмірі 32660,57 грн.

Позивачеві завдано збитки, які за законом зобов'язана відшкодувати особа, винна в пошкодженні застрахованого автомобіля - ОСОБА_3

Висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «АХА «Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню є вірним та таким, що відповідає вимогам закону та наявним в матеріалах справи доказам.

Отже, твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, невідповідність висновку суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: