АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.,

суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.,

при секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката Циганкової І.І.

Представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 і ОСОБА_5

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль та виділення автомобіля, стягнення половини суми грошового зобов»язання за договором позики, визнання майна особистою власністю та стягнення компенсації за частину спільного майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя - автомобіля MITSUBISHI LANSER, 2005 року виробництва.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2014 року позови були об»єднані в одне провадження.

У подальшому сторони неодноразово уточнювали та доповнювали свої позовні вимоги. Остаточно ОСОБА_4 просив суд визнати спільним майном його та ОСОБА_5 автомобіль MITSUBISHI LANSER, 2005 року виробництва, піскоструйний апарат «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічну плитку «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тример «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1 000,00 грн., полімеризатор вартістю 6100,00 грн., вакуумний змішувач вартістю 6250,00 грн. та виділити йому у власність полімеризатор і вакуумний змішувач, а ОСОБА_5 - все інше майно, стягнувши на його користь грошову компенсацію.

ОСОБА_5 остаточно просила виділити їй у власність автомобіль MITSUBISHI LANSER, 2005 року виробництва, вартістю 175800,00 грн., стягнути з ОСОБА_4 на її користь половину суми грошового зобов»язання за договорами позики в сумі 87900,00 грн., визнати піскоструйний апарат «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічну плитку «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тример «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1 000,00 грн. її особистим майном як приватного підприємця, виділити у власність ОСОБА_4 муфельну піч, вакуумний змішувач, полімеризатор, ливарну установку загальною вартістю 24500,00 грн., стягнувши з нього на її користь 12500,00 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Постановлено визнати, що спільним сумісним майном колишнього подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були автомобіль MITSUBISHI LANSER, 2005 року випуску, вартістю 60897,00 грн., піскоструйний апарат «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічна плитка «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тример «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1 000,00 грн., полімеризатор вартістю 6100,00 грн., вакуумний змішувач вартістю 6250,00 грн., а всього вартість їх спільного майна становить 88247,00 грн., частка кожного з них - 44123,50 грн.

Поділено спільне майно між сторонами таким чином:

Виділено ОСОБА_4 полімеризатор вартістю 6100,00 грн. та вакуумний змішувач вартістю 6250,00 грн., а всього майна на суму 12350,00 грн.

Виділено ОСОБА_5 автомобіль MITSUBISHI LANSER , 2005 року випуску, вартістю 60897,00 грн., піскоструйний апарат «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічну плитку «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тример «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1000,00 грн., а всього майна на суму 75897,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію в сумі 31773,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 у бюджет недоплачений судовий збір в сумі 285,93 грн. та судові витрати на користь ОСОБА_5 в сумі 257,57 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 у державний бюджет недоплачений судовий збір в сумі 150,00 грн. та судові витрати на користь ОСОБА_4 в сумі 441,19 грн.

В апеляційному порядку рішення суду оскаржили ОСОБА_4 і ОСОБА_5

ОСОБА_4 просить рішення місцевого суду змінити в частині вартості майна, що визнано спільним сумісним майном подружжя, та стягнути з ОСОБА_5 на його користь 71418 грн.00 коп., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_5 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу законний представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 просить відхилити апеляційну скаргу, подану ОСОБА_4, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і вірно встановлено судом першої інстанції, сторони з 06 червня 1997 року по 05 січня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.22,71).

Також судом правильно з»ясовано, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за фахом є зубними техніками, мають відповідну освіту (т.1 а.с.78-79).

На час фактичного припинення спільного проживання - січень 2012 року подружжя мало у власності житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, автомобіль MITSUBISHI LANSER, 2005 року випуску, та спеціальне обладнання, необхідне у їх професійній діяльності.

14 травня 2013 року ОСОБА_5 за згодою ОСОБА_4 продала вказаний вище житловий будинок, а отримані від його продажу грошові кошти поділено між сторонами.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 60-61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ст.ст. 69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснено в п.п.23, 24 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

В ході судового розгляду справи місцевим судом було вірно проаналізовано та у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України дано оцінку наданим сторонами доказам на підтвердження і заперечення викладених у позовній заяві фактів.

Так, суд дійшов правильного висновку, що автомобіль MITSUBISHI LANSER, 2005 року виробництва, був придбаний сторонами за їх спільні кошти 25 січня 2011 року та оформлений на ім»я ОСОБА_5

27 липня 2013 року ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_4 продала ОСОБА_7 вказаний вище транспортний засіб за 60897 грн.00 коп., що підтверджується довідкою-рахунком серії ААВ №425030 (т.2 а.с.8).

Тому місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4 грошової компенсації вартості ? частини цього автомобіля, що становить 30448 грн.50 коп.

При вирішенні питання про поділ між сторонами спеціального медичного обладнання, необхідного у їх професійній діяльності, суд правильно зазначив, що дане обладнання не може бути визнано лише майном ОСОБА_5 як приватного підприємця, оскільки воно було придбано набагато раніше, ніж вона стала займатися такою діяльністю. Тому це майно, з урахуванням особливостей професії обох сторін, визнано спільним майном колишнього подружжя та правильно поділено між ним.

При цьому місцевим судом враховано, що не підлягає поділу ливарна установка та муфельна піч, оскільки це майно належить на праві власності свідку ОСОБА_8 і повернуто їй 10.08.2014 року (т.1 а.с.119). Доказів того, що предметом поділу є інша муфельна піч, ніж та, що була передана ОСОБА_8, на вимогу суду не було надано.

Вірно встановивши зазначені вище обставини і давши належну оцінку всім доказам по справі, місцевий суд дійшов правильного висновку про визнання спільним майном колишнього подружжя автомобіля MITSUBISHI LANSER, 2005 року випуску, вартістю 60897,00 грн., піскоструйного апарату «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічної плитки «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тримера «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1 000,00 грн., полімеризатора вартістю 6100,00 грн., вакуумного змішувача вартістю 6250,00 грн. загальною вартістю 88247,00 грн., зазначивши частки кожного з них у розмірі 44123,50 грн. При цьому суд, з урахуванням того, що частину спільного майна, яке підлягає розподілу між сторонами, ОСОБА_5 продала, вірно стягнув з останньої на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості його частки у розмірі 31773 грн.50 коп.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що вартість автомобіля є значно більшою, ніж та, що зазначена у рішенні суду, не заслуговують на увагу, так як вартість, за якою цей автомобіль було продано відповідачем 27.07.2013 року згідно довідки-рахунку серії ААВ №425030 (т.2 а.с.8), підтверджується висновком автотехнічної експертизи від 28.03.2014 року (т.1 а.с.38). До того ж, висновки автотехнічної експертизи від 28.03.2014 року, де вартість спірного автомобіля визначена у розмірі 67833,33 грн. та судової автотоварознавчої експертизи від 10.06.2015 року, де вартість зазначена у розмірі 127836,86 грн. зроблено без огляду цього транспортного засобу, а зміна його вартості визначена, виходячи зі зміни курсу національної валюти по відношенню до долара США.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про неправомірне визнання спільним майном подружжя автомобіля MITSUBISHI LANSER, 2005 року випуску, не заслуговують на увагу, оскільки судом дана вірна оцінка всім доказам по справі, в тому числі й наданим нею оригіналам розписок, які вона зберігає у себе.

Доводи скарги про недотримання судом вимог ст.365 ЦК України щодо необхідності перед розподілом неподільного майна - автомобіля MITSUBISHI LANSER, 2005 року випуску, внесення на депозитний рахунок суду половини його вартості також не можуть бути прийняті до уваги, так як у даному випадку позивач ОСОБА_4 не ставить питання про припинення права відповідача ОСОБА_5 на частку у спільному майні. Навпаки, спірний автомобіль виділено ОСОБА_5

Доводи скарги ОСОБА_5 про те, що не може бути визнано спільною сумісною власністю обладнання - піскоструйний апарат «basik classik» №2945 вартістю 1000,00 грн., керамічна плитка «Heraeus Kulzer» вартістю 13000,00 грн., тример «Whip Mix Model Trimmers» вартістю 1 000,00 грн., підлягають відхиленню, виходячи з відсутності доказів, що дане обладнання з моменту його придбання, з урахуванням фаху обох сторін, використовувалося лише нею.

Інші доводи скарги теж не спростовують правильних по суті висновків суду.

За таких обставин, апеляційні скарги сторін слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Копія вірно: