Справа № 351/2407/14-ц
Провадження № 22-ц/779/626/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та його представника -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, відділу Державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції про визнання правочину дійсним та звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на заочне рішення Снятинського районного суду від 09 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року представник ОСОБА_2 пред'явив до ОСОБА_4 та ВДВС Снятинського районного управління юстиції вищезазначений позов. Позовні вимоги мотивував тим, що у 2011 році ОСОБА_2 придбав у громадянина ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ 21112 вартістю 30000 грн, що підтверджується розпискою. Даний автомобіль ОСОБА_5 придбав у відповідача ОСОБА_4 на підставі генерального доручення на право розпорядження автомобілем з правом продажу. Посилаючись на те, що даний договір купівлі-продажу був обома сторонами повністю виконаний, зокрема було отримано кошти, передано ключі та техпаспорт, просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля дійсним, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ 21112 та зняти з нього арешт.

Заочним рішенням Снятинського районного суду від 09 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Судом, на його думку, не було враховано того, що на момент купівлі автомобіля ОСОБА_2 видача доручень на керування автомобілем була відмінена, а тому позивач не звертався в нотаріальну контору для отримання такого доручення. Крім того, зазначає апелянт, суд не прийняв до уваги того, що власник автомобіля ОСОБА_4 в судове засідання не з'являвся жодного разу, а ОСОБА_5 відмовляється укладати договір купівлі-продажу автомобіля та нотаріально його посвідчувати, а тому, зауважує представник ОСОБА_2, суд повинен був застосовувати до даних правовідносин ч.2 ст. 220 ЦК України. Посилаючись на незаконність рішення суду, просить його скасувати та постановити в даній справі нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ВДВС Снятинського РУЮ та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоч судові повідомлення були вручені завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання такого договору дійсним, оскільки спірний автомобіль марки ВАЗ 21112 був придбаний в порушення вимог закону, зокрема не був знятий із обліку та не був зареєстрований за новим його власником і при цьому, позивач не вжив жодних заходів для перереєстрації права власності на даний автомобіль. З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4, який в свою чергу уповноважив ОСОБА_5 управляти та розпоряджатися, в тому числі з правом продажу за встановленим законом порядком, належним йому вищезазначеним транспортним засобом (копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довіреності на а.с.5-6).

Із змісту позовної заяви вбачається, що за згаданий вище автомобіль позивач передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 30000 грн, про що було складено відповідну розписку (а.с.8).

Частиною 5 ст.656 ЦК України передбачено, що особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно ч. 4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Особливість договору-купівлі транспортного засобу встановлена ст.34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, "Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року.

Згідно вказаного "Порядку" відчуження автомобіля передбачає зняття його органами ВРЕР ДАІ з обліку за попереднім власником та реєстрацію його на підставі заяви набувача, документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу (та супутніх документів) за новим власником (набувачем).

Відповідно до пунктів 7,8 "Порядку" власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку.

Пунктом 42 "Порядку" передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації».

Колегія суддів зауважує, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем і заява від нього про зняття з обліку автомобіля не подавалась.

Крім того, встановлено, що договір купівлі-продажу даного автомобіля в письмовому вигляді не укладався. Позивачем надано лише розписку, в якій є відомості, що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 усі кошти за проданий автомобіль марки ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1. Така розписка підписана лише ОСОБА_5 і не містить ознак договору купівлі-продажу, визначеного ст. 655 ЦК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено придбання ним у встановленому законом порядку спірного автомобіля, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні його позовних вимог про визнання правочину дійсним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з цього автомобіля.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та відповідно визнання такого договору дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують вищезазначених обставин.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянтів висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування ухваленого в даній справі рішення немає.

Керуючись ст. ст.218, 307, 308, 313-314, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, а рішення Снятинського районного суду від 09 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: А.Ю. Малєєв

О.Є. Меленко