Справа № 161/8054/14-ц Провадження № 22-ц/773/238/15 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача Гончарової Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "БМ Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставлене майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ "БМ Банк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 2011 року між ПАТ "БМ Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з яким позичальник отримала на умовах поворотності та платності грошові кошти в розмірі 500000 грн. під 16,99 % річних строком до 13 вересня 2021 року на поточні потреби. Вказані кошти відповідач зобов'язалася повертати щомісячно рівними частинами.

В обумовлений кредитним договором строк ОСОБА_2 частини свого боргу не повернула, що надає банку право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом.

Станом на 15 травня 2014 року заборгованість позичальника становить 510805,73 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 436602,13 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 20797,11 грн., строкові проценти - 3448,11 грн., прострочена заборгованість по процентах - 46273,01 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту - 3685,37 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "БМ Банк" та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки від 14 вересня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 4419, згідно з яким банку передано в іпотеку:

- цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 29 грудня 2003 року за реєстровим № 6344;

- земельну ділянку площею 0,1700 га, кадастровий номер: :03:001:4577, що розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 060814 від 07 жовтня 2008 року.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 14 вересня 2011 року між ПАТ "БМ Банк", позичальником та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_3 поручився перед банком за своєчасне і повне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань.

Враховуючи викладені обставини, позивач просив стягнути солідарно на свою користь з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 510805,73 грн. та в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року позов задоволено.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "БМ Банк" заборгованість за кредитним договором № 4/166/140911 від 14 вересня 2011 року в розмірі 510805 грн. 73 коп..

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4/166/140911 від 14 вересня 2011 року в розмірі 510805 грн. 73 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу 29 грудня 2003 року за реєстровим № 6344;

- земельну ділянку площею 0,1700 га, кадастровий номер: :03:001:4577, що розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить іпотекодавцю на праві власності згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 060814 від 07 жовтня 2008 року - шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "БМ Банк" по 1827 грн. сплаченого судового збору.

23 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_2 подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року в задоволенні цієї заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення від 02 вересня 2014 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В запереченні позивач ПАТ "БМ Банк" зазначає про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення та про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Статтями 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 вересня 2011 року між ПАТ "БМ Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 4/166/140911, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у сумі 500000,00 грн. під 16,99 % річних зі строком користування до 13 вересня 2021 року (а. с. 8-14).

Пунктом 5.1.2 кредитного договору передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язалася своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначені даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання за договором.

Факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 500000 грн. підтверджується меморіальним ордером на видачу кредиту від 15 вересня 2011 року (а. с. 25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Всупереч наведеній правовій нормі та умовам договору ОСОБА_2 належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 16 травня 2014 року за нею утворилася заборгованість в сумі 510805,73 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 436602,13 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 20797,11 грн., строкові проценти - 3448,11 грн., прострочена заборгованість по процентах - 46273,01 грн., пеня - 3685,37 грн. (а. с. 5-7).

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14 вересня 2011 року між ПАТ "БМ Банк" як кредитором, ОСОБА_3 як поручителем та ОСОБА_2 як боржником був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника, що випливають з кредитного договору, як солідарний боржник (а. с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Іпотека виникає на підставі, зокрема, договору. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "БМ Банк" і ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 14 вересня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу за № 4419, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцю на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу 29 грудня 2003 року за реєстровим № 6344;

- земельну ділянку площею 0,1700 га, кадастровий номер: :03:001:4577, що розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 060814 від 07 жовтня 2008 року (а. с. 19-22).

Пунктом 4.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені строки кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів за кредитним договором та/або даним договором.

Згідно з п. п. 4.2, 4.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене на підставі рішення суду. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, який обирається іпотекодержателем, є реалізація предмета іпотеки шляхом його продажу за рішенням суду з аукціону (прилюдних торгів).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконала, що є підставою для солідарного стягнення заборгованості з неї та поручителя і для звернення стягнення на належний їй предмет іпотеки.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 постанови від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

У даній справі особа позичальника за кредитним договором співпадає з особою іпотекодавця.

Одночасне стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на належний йому на праві власності предмет іпотеки, фактично призводить до стягнення на користь кредитора подвоєної суми заборгованості.

Наведені обставини справи та вимоги законодавства судом першої інстанції не враховані, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому у відповідності зі ст. 309 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, а саме - про звернення стягнення на предмет іпотеки і про відмову в решті позову (про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя).

Згідно з п. 1.4 договору іпотеки від 14 вересня 2011 року сторони оцінили предмет іпотеки з врахуванням його ліквідності в сумі 1215000 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором (510805,73 грн.). Однак вказаний розмір, що визначений на час пред'явлення позову у травні 2014 року, є більшим, ніж сума виданого ОСОБА_2 у вересні 2011 року кредиту (500000 грн.), що свідчить про неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань, яке призводить до зростання заборгованості.

При укладенні договору ОСОБА_2 погодилася, що його неналежне виконання може мати своїм наслідком звернення стягнення саме на такий предмет іпотеки.

Крім того, вартість предмета іпотеки визначається на момент реалізації з прилюдних торгів, а відповідно до положень ст. 43 Закону України "Про виконавче провадження" з грошової суми (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника), яка стягнута з боржника, повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на проведення виконавчих дій, компенсуються витрати державної виконавчої служби на здійснення виконавчих дій, не покриті авансовим внеском, задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір. Сума, що залишилася після повного виконання рішення, використовується на сплату штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Сума, що залишилася після сплати штрафів, повертається боржникові.

Тому за наведених обставин перевищення зазначеної в договорі іпотеки вартості предмета іпотеки над розміром заборгованості за кредитним договором не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Що стосується визначення вартості предмета іпотеки шляхом проведення будівельно-технічної експертизи, про що відповідач ОСОБА_2 подала письмове клопотання суду в день апеляційного розгляду справи, то, по-перше, така вартість визначена і узгоджена сторонами в договорі іпотеки, по-друге, з огляду на викладені обставини вартість предмета іпотеки на час апеляційного розгляду справи не має правового значення для правильного її вирішення, оскільки, як зазначалося вище, при реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ст. 43 Закону України "Про іпотеку", ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження"). Саме така вимога в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки сформульована у позовній заяві ПАТ "БМ Банк", тому, виходячи із закріпленого у ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вправі виходити за межі заявлених позивачем вимог, які відповідають законодавству. Крім того, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в суді першої інстанції (а. с. 52, 64), ОСОБА_2 у встановлений ст. 137 ЦПК України (до початку розгляду справи по суті) не заявляла подібних клопотань, не зазначала про необхідність з'ясування питання вартості предмета іпотеки в заяві про перегляд заочного рішення (а. с. 77-78) та в апеляційній скарзі, а відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про іпотеку", якщо в іпотеку передається будівля (споруда), розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. І навпаки, якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом із цими будівлями (спорудами).

Аналіз зазначеної норми дає підстави зробити висновок про те, що земельна ділянка та будівля (споруда), яка на ній розташована, нерозривно пов'язані між собою, а отже, іпотека щодо будівлі (споруди) повинна поширюватися і на земельну ділянку, на якій вона розташована, і навпаки.

В даній справі предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка, на якій вони розташовані, призначена для їх будівництва і обслуговування. Тому звернення стягнення слід звернути на всі вказані об'єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

На заперечення доводів апеляційної скарги щодо розміру заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором ПАТ "БМ Банк" надав апеляційному суду детальний розрахунок вказаної заборгованості станом на 16 травня 2014 року за кожним її видом (а. с. 121-126), з якого вбачається, що загальна заборгованість становить 510805,73 грн., з них: строкова заборгованість за кредитом - 436602,13 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 20797,11 грн., строкова заборгованість по процентах - 3448,11 грн., прострочена заборгованість по процентах - 46273,01 грн., пеня - 3685,37 грн.. Наведений розрахунок зроблений на підставі дослідженої апеляційним судом виписки по рахунку ОСОБА_2, в якій детально відображено всі платежі позичальника в період, протягом якого виникла прострочена заборгованість як по тілу кредиту, так і по відсотках. Розрахунок відповідає наявній у виписці інформації.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4/166/140911 від 14 вересня 2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" та ОСОБА_2, яка станом на 16 травня 2014 року складає 510805 (п'ятсот десять тисяч вісімсот п'ять) грн. 73 коп., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 436602,13 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 20797,11 грн., строкові проценти - 3448,11 грн., прострочена заборгованість по процентах - 46273,01 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту - 3685,37 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки № 4/166/140911 від 14 вересня 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" та ОСОБА_2, а саме на:

- цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: Волинська область, Луцький район, село Зміїнець, АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2 та має наступну характеристику: А-2 - житловий будинок, матеріали стін будівель та споруд - блоки, обкладені цеглою, житловою площею 101,0 кв. м., загальною площею 236,1 кв. м., Б-1 - сарай-гараж-літня кухня, б - погріб, 1-2 - огорожа;

- земельну ділянку площею 0,1700 га, кадастровий номер: :03:001:4577, розташовану за адресою: Волинська область, Луцький район, село Зміїнець, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" витрати на сплату судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: