У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 26 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 24.12.2005 по 01.08.2014 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народились : син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Виноградівського районного суду від 01.08.2014 р. шлюб розірвано та стягнуто аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина. Донька повнолітня, однак навчається в університеті. Позивачка має на утримані ще неповнолітню дитину, у зв'язку з розлученням залишила місце постійного перебування, перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до 23 р. і тому просила стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення останньою 23 р. або припинення навчання,

Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково: стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягненню нею 23 років.

Відповідач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким задоволити частково позовні вимоги, стягувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення навчання.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права .

В судове засідання апелянт не явився, про причину неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджено відповідною розпискою. Тому суд розглянув справу без його участі в судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Позивачка також не явилась в судове засідання, однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 вважала, що підстав для задоволення скарги немає та пояснила, що її батько - відповідач - є підприємцем по наданню послуг по перевезенню пасажирів і в його підпорядкуванні є багато таксистів.

Заслухавши ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводом апеляційної скарги є твердження відповідача неможливості сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки по причині сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 700 грн. щомісячно, наявністю у нього іншої сім'ї, вагітності його співмешканки та його щомісячного доходу в 1375 грн.

Ці доводи не можуть бути прийнятими до уваги.

Як зазначено, позивачка просила стягувати аліменти в розмірі 1 тис. грн. на місяць. При вирішенні цього питання судом першої інстанції враховано, крім іншого, сімейний стан відповідача про що зазначено в рішенні суду першої інстанції. Цим поняттям охоплюється все, чого воно стосується, тобто наявності у нього іншої сім'ї, яка включає в себе його співмешканку та її дитину. Це також стосується і вагітності співмешканки апелянта.

Що ж до твердження апелянта його місячного доходу в сумі 1375 грн., з яких він сплачує аліменти в 700 грн. на утримання сина ОСОБА_5, то суд констатує наступне.

Зазначена сума виведена апелянтом з довідки про подану декларацію про його доходи за 2014 р., згідно якої його річний дохід склав 16 500 грн. Але ця довідка належним чином не завірена: вона не підписана та не завірена печаткою. Крім цього, слід зазначити, що декларація про доходи фізичної особи - підприємця, яким являється апелянт - він є власником фірми по наданню послуг таксистами - заповнюється особисто декларантом і сума його доходу, яку він вказує в декларації, є неконтрольованою. Відповідно, на підставі цих даних не можна впевнено стверджувати, що вона відображає реальний дохід декларанта.

Судом першої інстанції також враховано матеріальний стан позивачки, яким охоплюється, крім іншого, орендна плата дочкою квартири в м. Ужгороді, де вона навчається, яка становить на чотирьох осіб гривневий еквівалент 250 дол.США.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Рішення Виноградівського районного суду від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :