Справа № 0417/5851/2012
Провадження № 2/0202/960/2015
05 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення , -
Позивач у квітні 2012 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно кредитно-заставного договору № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 рокувідповідач ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 9298,39 дол. США зі сплатою за користування ним 16,80% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2011 року, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до даного договору у заставу передано автомобіль TOYOTA, модель: COROLLA 1.8, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.
Крім того, вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" були задоволені.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 19 листопада 2014 року заочне рішення від 08 травня 2012 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення було скасовано.
При новому розгляді справи представник позивача у судове засідання не з'явився, просива розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитно-заставний договір № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року, відповідно до якоговідповідачка ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 9298,39 дол. США зі сплатою за користування ним 16,80% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2011 року.
Відповідно до даного договору у заставу передано автомобіль TOYOTA, модель: COROLLA 1.8, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Відповідно до ст.20 Закону України " Про заставу", заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст.ст.598, 599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, а саме - виконанням цього зобов'язання, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжував, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Як вбачається із наданого відповідачем ОСОБА_2 повідомлення про відступлення ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив свої права вимоги за кредитним договором № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року компанії ЮАЛ ( а.с.52).
Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки позивач в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не надав належних доказів що він є належним позивачем по справі, не надав суду рішення судів, що стосуються предмету спору, про які вказує відповідач.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст. ст. 525,526,530,554,610,625,1050,1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88, 169,212-215,224-226 ЦПК України , суд -
В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар