Справа № 459/3201/14 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/2839/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Гацій І.І.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 усіх його доходів, до досягнення дітьми повноліттята про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 усіх його доходів до досягнення ОСОБА_7 повноліття.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 16.07.2014 року і до їх повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 кошти на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2014 р. і до повноліття ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вирішено питання судових витрат.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 коштів на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2014 р. і до повноліття ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, в решті рішення залишити без змін. Апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку задовольнивши позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання ОСОБА_4, оскільки позивачем не надано висновку лікарсько - консультативної комісії про те, що неповнолітній син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною інвалідом підгрупи А і потребує стороннього догляду і що саме позивачка ним опікується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині стягнення З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 коштів на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2014 року і до повноліття ОСОБА_7. Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно на дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 16.07.2014 року до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_2 не оскаржується, а відтак в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів на утримання ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що син відповідачів є інвалідом з дитинства, потребує постійного лікування та догляду, а відповідач працює на ДВАТ «Шахта «Надія», має стабільний дохід і може надавати утримання дружині, яка доглядає за дитиною - інвалідом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною - інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною - інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина - інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Дитиною - інвалідом є дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту (ст.1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою, відповідач проживає окремо.

Син сторін, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною - інвалідом до 18 років, у зв»язку з чим йому призначено державну соціальну допомогу, його законним представником (опікуном) є ОСОБА_4, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_2, виданого 20.07.2012 року.

З довідки поліклінічного відділення для дітей Червоноградської міської лікарні Львівської області, виданої 04.07.2014 р. № 103/14 вбачається, що дитина, ОСОБА_8 знаходиться під наглядом педіатра, у зв»язку із захворюванням на цукровий діабет (інсулінозалежний), перебуває на диспансерному обліку в ендокринолога, є інвалідом з дитинства з 07.05.2012 р., Дз Е10, віком до 18 років. Дитина потребує обстеження, постійного лікування та догляду матері.

З індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда №37/12 (дата заповнення 07.05.2014 р., Червоноградська ЦМЛ), вбачається, що ОСОБА_8 інвалід з дитинства з 07.05.2012 р., перебуває на інвалідності два роки, клініко - функціональний діагноз : цукровий діабет 1 тип, важка ювенільна форма, лабільний перебіг, стадія компенсації, код за МКХ-10 - Е10, у програмі визначені обмеження життєдіяльності дитини, їх види та ступінь.

Необхідність такого догляду матері представник позивачки в суді апеляційної інстанції пояснив тим, що син, ОСОБА_8, хворіє на цукровий діабет (інсулінозалежний), що потребує постійного вимірювання рівня цукру у крові та приймання інсуліну у кількості, яку дитина сама не може визначити, а також лікування вимагає дотримання дієти.

Вищезазначеними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, що дитина сторін, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною інвалідом, яка потребує постійного догляду.

Встановлені судом першої інстанції обставини апелянтом не спростовані належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції представник апелянта не заперечувала, що син сторін, ОСОБА_8, є дитиною інвалідом, хворіє на цукровий діабет, інсулінозалежний, не може обходитися без постійного стороннього догляду, що він проживає разом з матір»ю, яка ним опікується, що батько дитини з ним не проживає і ним не опікується.

Із заперечень на позов, наданих ОСОБА_2 суду першої інстанції 14.08.2014 р., вбачається, що він не заперечував щодо стягнення коштів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) у зв»язку з тим, що з нею проживає дитина - інвалід, тобто, визнавав позовні вимоги, не погоджувався лише з розміром такого утримання.

Стягнувши з ОСОБА_2 кошти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), суд першої інстанції прийшов до такого висновку з урахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу, який працює на ПАТ «Шахта «Надія», має постійний заробіток, середній розмір якого становить 5462.15 грн., та з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарг не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.