Провадження № 22-ц/779/477/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю.,Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника позивача Непорадної Т.В.

представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Івано-Франківського міського суду 26 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі Банк) звернулося до суду з указаним позовом і зазначало, що 26 жовтня 2007 року Банк та ПП "ІФ-Будімпекс" уклали Генеральну кредитну угоду № 161, згідно якої Банк встановив позичальнику загальний кредитний ліміт в сумі 2000000 грн. Термін дії угоди - з 26 жовтня 2007 року до 25 жовтня 2017 року.У рамках даної Генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір № 010/14-10-796 G від 29 жовтня 2007 року, відповідно до якого ПП "ІФ-Будімпекс" отримало в позивача кредит у розмірі 1800000 грн., строком до 25 жовтня 2017 року під 12,5% річних за користування кредитними коштами.

Також 11 грудня 2007 року між Банком та позичальником укладено кредитний договір № 010/14-10-958 G 161, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 200 тис. грн. під 15,5% річних строком користування до 25 жовтня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з умов Генеральної кредитної угоди № 161 та вищевказаних кредитних договорів між Банком та ОСОБА_3 29.10.2007 року було укладено договір іпотеки згідно якого, з метою забезпечення виконання кредитних договорів відповідач передав в іпотеку індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 і належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05 липня 2004 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та земельну ділянку площею 0,0942 га, що розташована по АДРЕСА_1, на якій знаходиться вищеназваний вказаний житловий будинок.

Згідно умов кредитних договорів, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до графіка погашення кредитної заборгованості, який є невідємною частиною кожного кредитного договору.

Взяті на себе зобовязання кредитор Банк, виконав своєчасно і повністю, надав позичальнику ПП "ІФ-Будімпекс" кредитні кошти. Зобов'язання по кредитному договору боржник ПП "ІФ-Будімпекс" згідно з Генеральною кредитною угодою №161 від 26 жовтня 2007 року та укладених на її підставі Кредитного договору № 010/14-10-796 О 161 від 29 жовтня 2007 року та кредитного договору Ж) 10/14-10-958 0161 від 11 грудня 2007 року, належним чином і у встановлені строки не виконав.

Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитних договорів, станом на 10 вересня 2014року заборгованість ПП "ІФ-Будімпекс" перед Банком становить 4750403 грн. 32 коп.

Умовами зазначених кредитних договорів встановлено, що внаслідок порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Посилаючись на те, що позичальник не виконує умови кредитних договорів, в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами в сумі 4750403 грн. 32 коп., просив звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Договором іпотеки, посвідченим 29.10.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_7 за реєстрованим №3782, а саме: індивідуальний житловий будинок № 98, загальною площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1

Ухвалою Івано-Франківського міського суду 26 січня 2015 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрито.

В апеляційній скарзі Банку ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з направлення справи суду першої інстанції для продовження розгляду, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив помилкове рішення. На думку представника апелянта, суд не врахував того, що нерухоме майно за договором іпотеки не було предметом судового розгляду між тими сторонами, з приводу цього майна судом не ухвалено рішення, яке набрало законної сили і передане в іпотеку майно забезпечує невиконаних кредитних зобов'язань.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір про звернення стягнення на предмет іпотеки - індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 вирішений рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2011 року, яке набрало законної сили, тому в силу п.2ч.1ст.205 ЦПК України не підлягає розгляду між тими самими сторонами і про той самий предмет з тих же самих підстав.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Положенням статті 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2011 року, скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2010 року, в частині звернення стягнення заборгованості ОСОБА_3 на предмет іпотеки: індивідуальний житловий будинок № 98, загальною площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" не заявляло вимог до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а суд вийшов за межі позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі з підстав, передбачених

п. 2 ст. 205 ЦПК України суд не зверну уваги на те, що індивідуальний житловий будинок № 98, загальною площею 404,9 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1 не був предметом спору між тими сторонами і з тих же самих підстав.

Порушивши зобов'язання за кредитними договорами, в силу ст. ст. 33, 39 Закону України "Про іпотеку" банк вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а відповідно до ст. ст. 309, 311 ЦПК України усуває неповноту з'ясування обставин справи чи скасовує рішення з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно п.1ч.1ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення справи суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду 26 січня 2015 року скасувати з направлення справи суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк Судді: Я.Ю.Ковалюк

Р.Й.Матківський