Справа № 307/320/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Готри Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Тячівського районного суду від 2 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

30 січня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивувало тим, що у відповідності до кредитного договору № MKLWAK00400030 від 27 жовтня 2004 року ОСОБА_1 наданий кредит у вигляді неповновлюваної кредитної лінії у розмірі 72632,00 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля у сумі 55080 грн. і на оплату страхових платежів у сумі 17552.00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць і комісії щомісячно в розмірі 0,41% від суми наданого кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 27 жовтня 2009 року включно. Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору і на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язань та заборгованість не погашає. Станом на 28 жовтня 2014 року за ним рахується заборгованість у сумі 43861.31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1452.91 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 1946.10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 10614.01 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 29848.29 грн..

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги та вирішити питання по судових витратах.

Заочним рішенням Тячівського районного суду від 2 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального права, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Межі доводів апеляційної скарги - рішення Тячівського районного суду від 26 вересня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконане й таким не припинено та не розірвано дією кредитного договору, що не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору.

Представник позивача Гриниха Т.Ю. підтрима апеляційну скаргу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслана йому судова повістка за зазначеною в матеріалах справи адресою повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а іншої адреси для надіслання йому поштової кореспонденції ОСОБА_1 не подавав ні суду першої, ні апеляційної інстанції. Апеляційний суд вважає за можливе відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника банку Гринихи Т.Ю., дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як видно з матеріалів справи 27 жовтня 2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № MKLWAK00400030, згідно якого відповідачу був наданий кредит у вигляді неповновлюваної кредитної лінії у розмірі 72632,00 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля у сумі 55080 грн. і на оплату страхових платежів у сумі 17552.00 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць і комісії щомісячно в розмірі 0,41% від суми наданого кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 27 жовтня 2009 року включно. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку щомісяця в період сплати, за який приймається період з «22» по «27» число кожного місяця.

Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору і на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язань та заборгованість не погашає.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 28 жовтня 2014 року становила 43861.31 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1452.91 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 1946.10 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 10614.01 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 29848.29 грн..

Встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 26 вересня 2011 року, ухваленим по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKLWAK00400030 від 27 жовтня 2004 року в сумі 35559,52 грн. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «CHEVROLET Niva», н/з НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що вищевказаним судовим рішенням позовні вимоги Банку були задоволені повністю, а представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів того, що реалізація заставного автомобіля не покрила вартість боргу відповідача.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гриниха Т.Ю. надала суду виписку з 27.10.2005р. по 28.12.14р., рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1, з якої вбачається, що 28 жовтня 2005 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору Банку перераховано 40286,65 грн. страхових коштів. Зазначена сума страхового відшкодування відображена позивачем у розрахунку заборгованості за договором № MKLWAK00400030 від 27 жовтня 2004 року станом на 28 жовтня 2014 року. З вказаного розрахунку вбачається, що станом на 20 жовтня 2005 року і станом на 30 жовтня 2009 року, коли закінчився строк, протягом якого сторони могли здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору, заборгованість за кредитом становила 1452,91 грн., яка відповідно до ст. 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України з ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню передбачені п. 1.1. кредитного договору проценти за користування кредитом, заборгованість по яким на 30 жовтня 2009 року становить 720,91 грн..

Згідно наданого розрахунку заборгованість по комісії за користування кредитом становить 10614,01 грн., яка згідно п. 2.2.3 умов кредитного договору підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором становить 29848,29 грн., що перевищує визначений апеляційним судом розмір суми збитків 12787,83 грн., а відтак колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені до 2 000 грн., що відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Таким чином загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становитиме 14787,83 грн., а саме: 1452,91 грн. - заборгованість за кредитом; 720,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10614,01 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. При цьому колегія суддів виходить з того, що визначена рішенням Тячівського районного суду від 26 вересня 2011 року про звернення стягнення на предмет застави сума заборгованості у розмірі 35559,52 грн. є відмінною від суми заборгованості, яку позивач просив стягнути за цим позовом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 147,87 грн..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Тячівського районного суду від 2 березня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKLWAK00400030 від 27 жовтня 2004 року станом на 28 жовтня 2014 року в розмірі 14787,83 грн., із яких: 1452,91 грн. - заборгованість за кредитом; 720,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10614,01 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 147,87 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: