Справа № 539/1997/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Яценко В. В. розглянувши матеріали позовної заяви: ОСОБА_1» Лізінг інформаційних технологій « до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1» Лізінг інформаційних технологій « звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором .

Матеріали позовної заяви в зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України підлягають залишенню без руху з наданням стороні строку для усунення недоліків.

Як вбачається з поданих матеріалів позовної заяви , позовна заява подана ОСОБА_1» Лізінг інформаційних технологій « в особі представника ОСОБА_3 за дорученням від 29 січня 2015 року .

Відповідно до ст. 38 ЦПК сторони та інші особи можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Справи юридичних осіб ведуть у цивільному процесі їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники (ч. 3 ст. 38 ЦПК України).

Процесуальний представник діє у цивільному процесі від імені і в інтересах іншої особи в межах наданих нею повноважень.

Отже, набуття правосуб'єктності процесуального представника і здійснення його процесуальних функцій можливе за наявності відповідних повноважень, підтверджених визначеними цивільно-процесуальним законом та належно оформленими документами (статті 42, 44 ЦПК України).

Частиною 1 статті 246 ЦК України визначено, що довіреність юридичної особи надається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Повноваження представника юридичної особи підтверджуються її довіреністю, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, посвідченою печаткою юридичної особи (частини 1, 3 ст. 42 ЦПК).

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею приєднуються до справи (ч. 5 ст. 42 ЦПК України).

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ст. 244 ЦК). У цивільному процесі довіреність - це документ, який надає право на здійснення процесуальних дій. Розрізняють постійні довіреності - у ній зазначено право особи на вчинення усіх процесуальних дій по всіх цивільних справах, і разові - вчинення процесуальних дій у конкретній справі, однак таке поняття як спеціальна довіреність в ЦК України відсутнє.

Статтею 42 ЦПК України не передбачено, що копія довіреності посвідчена відповідно до п.5.27 ДСТУ 4163-2003 може бути прийнята судом взамін її оригіналу.

В порушення зазначених вимог ЦПК України, позивачем до матеріалів справи додано ксерокопію довіреності на ім'я ОСОБА_3 на представництво інтересів позивача.

Крім того, вимоги до посвідчення документа містяться у Національному стандарті України «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.03 року № 55, у відповідності до якого завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, датою засвідчення копії.

Згідно із ч.5 ст.42 ЦПК України тільки судді надано повноваження посвідчувати копію довіреності і приєднувати її до справи. Ця норма є імперативною.

Отже , матеріали позовної заяви , подано особою ,яка не має повноважень на ведення справи , в тому числі і подачі такого позову до суду.

Позивач при подачі позову до суду звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору , з посиланням на те , що позивач в звязку з відсутністю коштів , позбавлений можливості при подачі позову до суду сплатити судовий збір.

Згідно ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк , але не більше як до ухвалення судового рішення.

Проте, пунктом 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VIта статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацезданих членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Викладені обставини позивачем , що до неможливості сплати судового збору при подачі позову до суду , є не переконливими , оскільки згідно виконавчого листа від 16.06.2014 року , арешт на майно позивача , накладений лише в межах заявлених позовних вимог.

При таких обставинах , матеріали позовної заяви , підлягають залишенню , без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.38 , 42,82, 44, 119,120, ЦПК України, ст. 244- 246 ЦК України ,

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1» Лізінг інформаційних технологій « до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, залишити без руху , надавши строк для усунення недоліків , який не повинен перевищувати пяти днів.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає ..

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. В.