Справа № 136/2816/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" лютого 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 11 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 641.Від даного шлюбу у подружжя народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сім"ї позивачка називає те що, їх шлюбні відносини не склались, на ґрунті чого постійно виникали сварки та скандали , в зв'язку з чим спільне проживання подружжя стало нестерпним та не можливим, а тому як вважає позивачка, сім»я фактично розпалась. Сторони вже чотири роки проживають окремо дин від одного, Крім того, як зазначено в позовній заяві у ОСОБА_1 утворилась інша сім»я. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини позитивних результатів не дали. Позивачка наміру зберігати сім»ю не має, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась; однак в позовній заяві зазначила, шо на слухання справи зявитись не зможе, так як буде перебувати за межами України, тому просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Погодився на розірвання шлюбу, так як вважає що сім»ю неможливо зберегти. Також бажає розлучитись. Крім того, в судовому засіданні зазначив, що сім років тому у нього з ОСОБА_1 почались конфлікти, а останні 4 роки він - ОСОБА_2. з позивачкою разом не проживає.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд задовольняє клопотання позивачки про розгляд справи за її відсутності та приймає визнання позову відповідачем

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6) та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Позивачка не бажає миритися з відповідачем, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст. 105, 110, 112, СК України,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 11 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 641.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська