У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила зобов'язати відповідача перенести належну йому нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_2, на відстань не менше 6 метрів від належної їй нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначала, що вона є власником указаної нежитлової будівлі, яка розташована на належній їй земельній ділянці, на підставі свідоцтва про право власності від 24 березня 2010 року. Відповідач на порушення технічних норм перемістив належну йому нежитлову будівлю на відстань менше 6 метрів від стіни будівлі, яка належить їй, що призвело до порушення її прав.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 27 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 6 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 перенести нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_2, на відстань не менше 6 метрів від нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач ОСОБА_4, будучи власником нежитлової будівлі у вигляді 2 кіосків оптової торгівлі, розмістивши їх на відстані менше 6 м від нежитлової будівлі позивачки, всупереч вимогам ч. 5 ст. 319 ЦК України використовує право власності на шкоду правам, свободам позивачки ОСОБА_3, хоча зобов'язаний утримуватися від дій, які могли б порушити права позивачки.

Проте погодитися з такими висновками не можна.

Судами установлено, що ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці, що належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 6 листопада 2008 року.

Відповідач ОСОБА_4 є власником нежитлової будівлі АДРЕСА_2, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2006 року, яка розташована на земельній ділянці, що згідно з рішенням Арцизької міської ради Одеської області від 30 травня 2006 року № 32-11, договору оренди землі від 13 червня 2006 року № 3 передана в оренду ОСОБА_4, як фізичній особі - підприємцю.

З листа Арцизького міськрайонного сектора ГУ ДСНС України в Одеській області від 11 жовтня 2013 року № 794, який проводив перевірку за заявою ОСОБА_3, убачається, що відстань між магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованим по АДРЕСА_1, та 2-ма кіосками, розташованими по АДРЕСА_2, згідно з вимогами додатка 3.1. ДБН 360-92** має бути шість метрів.

Судами також установлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є власниками сусідніх нежитлових будівель. ОСОБА_4 розмістив 2 кіоски оптової торгівлі на відстані менше 6 м від будівлі позивачки ОСОБА_3, чим порушив вимоги додатка 3.1. ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», які, відповідно, передбачають розташування об'єкта нерухомості на відстані не менше 6 м від будівлі. Фактично відстань між нежитловою будівлею позивача та кіосками відповідача складає 1 м, про що свідчить акт обстеження земельної ділянки від 2 жовтня 2014 року.

Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що саме відповідач порушив вимоги додатка 3.1. ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та розмістив кіоски на відстані менше, ніж 6 метрів від нежитлової будівлі позивачки. Разом з тим судом не було звернуто уваги, що такі кіоски відповідач розмістив у 2006 році, право власності оформив 12 жовтня 2006 року, тобто раніше нежитлової будівлі позивачки, яка збудована у 2008 році, право власності оформлено 22 березня 2010 року. На час встановлення кіосків нежитлової будівлі позивачки не існувало.

Крім того, у матеріалах справи міститься довідка відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Арцизької районної державної адміністрації від 17 січня 2014 року № 5, з якої убачається, що при перевірці було встановлено розміщення малих архітектурних форм - 2 кіосків оптової торгівлі у АДРЕСА_2 відповідно до вимог Будівельного паспорта на встановлення малої архітектурної форми - кіосків оптової торгівлі, зареєстрованого 25 жовтня 2001 року № 62, порушень не встановлено.

Таким чином, є передчасним висновок суду про задоволення позову та зобов'язання ОСОБА_4 перенести нежитлову будівлю на відстань не менше 6 метрів від нежитлової будівлі позивачки.

Оскільки суди не звернули належної уваги на вказані обставини, на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не врахували норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому дійшли передчасного висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта