Дата документу 05.02.2015 Справа № 554/8662/14-ц
Провадження № 2/554/988/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі -Юркіній Ю.Є.,

за участю прокурора - Шелудякової І.Ю.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Прокурора Полтавського району в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Полтавської районної ради, Щербанівської сільської ради Полтавського району до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача - Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - прокурор Полтавського району 20.06.2014 року звернувся до суду із позовом в інтересах Держави в особі Полтавської обласної ради, Полтавської районної ради, Щербанівської сільської ради Полтавського району до ОСОБА_1 про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, посилаючись на те, що до прокуратури Полтавського району, в порядку ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», надійшли матеріали з Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області щодо щодо відшкодування гр. ОСОБА_1 втрат сільськогосподарського виробництва, загальною сумою 6951,00 гри., зумовлених вилученням земель сільськогосподарського призначення площею 0,1 га на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області

Так, згідно матеріалів, Держсільгосгіінспекція в Полтавській області, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до абз.3 п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997р. № 1279 територіальні органи Держземагенства в 5-денний строк з моменту затвердження розрахунку розміру втрат, які підлягають відшкодуванню, надсилають копію затвердженого розрахунку до відповідного територіального органу Держсільгоспінспекції для здійснення контролю за своєчасним відшкодуванням втрат.

За письмовим повідомленням Головного Управління Держземагенства в Полтавській області, розпорядженням Голови Полтавської районної державної адміністрації №30 від 18.01.2012 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу, ненаданих у власність та користування за межами населених пунктів та території Щербанівської сільської ради, за яку передбачено сплату втрат сільськогосподарського виробництва.

Відповідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) та погоджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Отже, в день погодження та затвердження проекту землеустрою погоджуються та затверджуються також розрахунки розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

З метою погашення заборгованості, 05.08.2013 року Держсільгоспінспекцією в Полтавській області підготовлений відповідний лист гр. ОСОБА_1 з проханням добровільно сплатити не відшкодовані втрати, який направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 01.03.2014 року, згідно виписок Державного казначейства, та інформаційної довідки Щербанівської сільської ради від 16.06.2014 року, втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 6951,00 грн., гр. ОСОБА_1, який отримав земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Щербанівської сільської ради, не відшкодовані.

Нормативи втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню передбачені п. 4 «Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.1 1.1997р. №1279: «Відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок...».

Згідно ст.ст. 207, 209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державний комітет України по земельних ресурсах у листі «Про функціонування відділів технічного нагляду та перелік робіт з охорони земель» від 23.04.1996 року №720/07 (чинний на момент подання позову) конкретизує цільове використання бюджетних надходжень від втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а саме:освоєння боліт, мілководь, водоймищ, чагарників, лісів, кам'янистих місць, солонців і солончаків, ділянок, що вивільняються з-під господарських дворів, садиб тощо, та інших непродуктивних земель у сільськогосподарські угіддя або для створення лісових насаджень; засипка та виположування ярів, освоєння схилових земель під багаторічні насадження та кормові угіддя, будівниитво комплексу гідротехнічних споруд для захисту земель від ерозії, підтоплення, зсувів тощо та під'їзних схилів до земельних ділянок, що освоюються; рекультивація порушених земель, хімічна меліорація, залуження багаторічними травами еродованої та забрудненої шкідливими речовинами ріллі, посів сільгоспкультур на ділянках біологічної рекультивації земель, проведення інших робіт з освоєння нових земель і підвищення їх родючості; будівництво і реконструкція зрошувальних систем з джерелами зрошення, осушувальних систем, захист сільгоспугідь і лісових насаджень від підтоплення і висушення, розкорчовка списаних лісових і багаторічних плодових насаджень; проведення топографо- геодезичних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідок, а також проектних робіт, пов'язаних з освоєнням нових земель та підвищенням їх родючості або поліпшенням наявних земель та розробка проектів землеустрою з контурно-меліоративною організацією території, регіональних програм і схем з охорони земель.

Отже, цільове використання коштів, які надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спрямоване на компенсацію суспільству, державі, а не певній територіальній громаді, негативних наслідків, в тому числі, внаслідок вилучення земель.

Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, що зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл.

Відповідно до ст.43 Бюджетного кодексу України казначейське обслуговування бюджетних коштів забезпечує Державне казначейство України.

В зв'язку з викладеним заборгованість по відшкодуванню втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 6951,00 грн. повинна бути зарахована на розподільчий рахунок ІЦербанівської сільської ради (одержувач ГУДКСУ в Полтавському районі/21 1 10000, код ЄРДПОУ 38019526, МФО 831019, р/р 0421, Щербанівська сільська рада, «Грошові кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва»), які в автоматичному режимі розмежовуються та зараховуються в наступному порядку: до Щербанівського сільського бюджету 60%, до Полтавського районного бюджету 15%, та до Полтавського обласного бюджету 25%.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Несплата втрат сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_1 порушує інтереси держави в особі Полтавської обласної ради, Полтавської районної ради та Щербанівської сільської ради у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Зазначене, відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову.

Відповідно до ст.45 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді, в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), в якій самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що одним із повноважень сільських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів та вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

До повноважень районних і обласних рад, відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування», є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, в даному випадку органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах будуть Полтавська обласна рада, Полтавська районна рада та Щербанівська сільська рада.

Відповідно до приписів ст. 109 1 ЦІК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З огляду на те, що гр. ОСОБА_1 зареєстрований на території Октябрського району м. Полтави, позов пред'являється до Октябрського районного суду м. Полтави.

Прохав стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 6951, 00 грн.

В судовому засіданні прокурор Шелудякова І.Ю. підтримувала позовні вимоги та прохала задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 вважав позов необґрунтованим та безпідставним, прохав відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 прохав відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов ( а. с. 55)

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно відповіді відділу Держземагентства у Полтавському районі, яка надійшла на ухвалу суду про витребування доказів, «інформація щодо випадків надання у власність або користування фізичним або юридичним особам та зміни цільового призначення земельної ділянки до моменту надання її ОСОБА_1 у власність у відділі відсутня».

Таким чином, належна ОСОБА_1 земельна ділянка ніколи не перебувала основним засобом виробництва в сільському господарстві та не вилучалася розпорядженням Полтавської РДА із сільськогосподарського обороту. Тобто дана земельна ділянка за період незалежності України жодного разу не використовувалась для с/г виробництва фізичними чи юридичними особами.

,Цільове призначення земель запасу не визначене. Землі запасу знаходяться у державній власності і перебувають у відання районних рад. Землі запасу не освоєні і не залучені до господарської експлуатації.

Частина 1 ст. 20 ЗК України в редакції Закону № 3123-VI від 03.03.2011 року визначає, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Так, відповідно до ст. 207 ч. 2 ЗК У країни встановлені виключні підстави відшкодування втрат сільського господарського виробництва, а саме відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення ( викупу ) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом. Таких доказів позивачем не надано.

Крім цього, на підставі розпорядження Полтавської РДА від 28.09.2011 року №920 (а. с. 149 ) вбачається, що дану земельну ділянку відповідачу передано безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, а відповідно до ст. 4 ЖК України зазначено перелік приміщень та будівель, що включені до житлового фонду на території України, тому із змісту даної статті, а також, виходячи із п. 2.4. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури житлової політики України від 24.05.2001 року № 582/5773 (із змінами згідно наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 08.02.2006 року № 42 ), п. 3.41. ДБН України «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 року (із наступними змінами), дачний будинок законодавцем віднесено до категорії житлових будинків для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.

Відповідно ст. 208 ч. 1 ЗК України передбачено підстави звільнення від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, в тому числі і у разі використання земельних ділянок під будівництво і обслуговування жилих будинків..., що також є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. 27,31,45,46 - 1, 208,214, 215, 218.294 ЦПК України, ст. 2, 3, 16 ЦК України. ст. 1, 125, 126, 207 - 209 ЗК України. ст. 4 ЖК України, п. 3.41. ДБН 360-92** України «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень»,затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 року (із наступними змінами), ст. 14,41, 121 Конституції України,ст. 34,36- 1 Закону України «Про прокуратуру», ст..ст. 5,10, 60, 212, 213 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову Прокурора Полтавського району в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Полтавської районної ради, Щербанівської сільської ради Полтавського району до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача - Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до aпеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяМ. О. Материнко