Справа № 534/567/15-ц
Провадження № 2/534/373/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 завдану внаслідок ДТП шкоду. Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення ОСОБА_2. правил дорожнього руху, вчиненням ДТП, і як наслідок, заподіянням матеріальної та моральної шкоди, яку в повному обсязі, наряду з понесеними ним судовими витратами просить стягнути з відповідача, як власника джерела підвищеної небезпеки.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

До суду сторони направили заяви про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 14,15).

Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд встановив наступне:

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.02.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді арешту строком на 7 діб (а.с.5).

Як вбачається із змісту постанови, 19.01.2015 р. близько 19-25 год., ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в м. Комсомольську по вул. Строна керував автомобілем марки АUDI 90 з д/н НОМЕР_4, в процесі чого допустив неконтрольований рух автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем ЗАЗ-DEO з д/н НОМЕР_3, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

Як убачається з матеріалів справи власником транспортного засобу ЗАЗ-DEO з д/н НОМЕР_3є позивач ОСОБА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6).

Отже, вирішуючи питання щодо характеру виниклих спірних правовідносин, та правої норми, яка має бути до них застосована, суд, враховуючи положення ст.61 ЦПК України вважає, що предметом розгляду у даній справі, за наявності висновку суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, є лише питання визначення та доведеності розміру заподіяної шкоди.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, з огляду на механізм підрахунку розміру шкоди, яка за посиланням позивача підлягає стягненню, суд, враховуючи положення ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» щодо обов'язку Страховика нести відповідальність у разі настання страхового випадку, наголошує про наступне:

Згідно із положеннями ст.. 22.1 Закону № 1916-ІV при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до положень ст.12.1. Закону № 1916-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, за умови відшкодування Страховиком суми страхового відшкодування, обов'язок по відшкодуванню суми франшизи у відповідності до положень ст.ст. 1166,1187 ЦК України покладений судом на сторону відповідача.

Згідно із положеннями ст.22.3 Закону № 1916-ІV потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, в даному випадку, пов'язаному із пошкодженням її майна /п.3 ч.2 ст.23 ЦК України.

Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначив, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2. зазнав душевних страждань через пошкодження належного йому майна, що потягло суттєві зміни у сталому для нього ритмі життя. Душевні страждання відчуває до наступного часу, компенсацію моральної шкоди оцінює розміром 10 000 грн.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправної поведінки ОСОБА_2

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги також реальну можливість її відшкодування, заявлену позивачем суму компенсації вважає цілком обґрунтованою та співмірною, з огляду на що наголошує на можливості її задоволення та покладення відповідальності по її відшкодуванню на ОСОБА_2. у відповідності до положень ст.22. Закону № 1916-ІV, згідно з якою, якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Судові витрати у справі, пов'язані з оплатою судового збору та правової допомоги адвоката, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України покладені судом на сторону відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23,1167,1166 ЦК України, ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 1 000 грн., компенсацію моральних збитків в розмірі 10 000 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та правової допомоги адвоката в сумі 1 500 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Т.В.Окунь

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.В.Окунь