Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради, відділу Держземагентства в Якимівському районі, Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, Якимівського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», третя особа: Мелітопольське відділення «Укргеоінформ», про скасування рішення Радивонівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю, анулювання державної реєстрації земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Радивонівська сільська рада Якимівського району Запорізької області, про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 31 травня 2013 року № 15/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», скасувати рішення Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції від 03 жовтня 2013 року № 6392413, визнати недійсним свідоцтво від 03 жовтня 2013 року № 10243167 про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1, зобов'язати відділ Держземагентства у Якимівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію земельної ділянки по АДРЕСА_1, зобов'язати відділ Держземагентства у Якимівському районі Запорізької області скасувати реєстрацію земельної ділянки по АДРЕСА_2, зобов'язати Якимівський районний виробничий відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд по АДРЕСА_2, зобов'язати Якимівський районний виробничий відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд, по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 січня 1978 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_2 Запорізької області.

Рішенням Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 13 листопада 2009 року № 11/5 «Про внесення змін в рішення Радивонівської сільської ради «Про передачу присадибних земельних ділянок у власність» йому було надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлових будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,25 га та для ведення ОСГ - 0,22 га по АДРЕСА_2.

Для виконання вказаного рішення він звернувся до Якимівського районного виробничого відділу ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» для проведення топографо-геодезичних робіт з встановлення меж земельної ділянки та складання технічної документації з посвідчення права власності на земельну ділянку, однак документацію не забирав і повторно звернувся за оформленням у 2013 році.

У цей період на підставі рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району від 27 грудня 2012 року № 8/1 його сусід ОСОБА_4, який мешкає по АДРЕСА_1 і є його суміжним землекористувачем, також отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для отримання права власності на землю і звернувся до Якимівського районного виробничого відділу ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» з метою проведення топографо-геодезичних робіт з встановлення меж земельної ділянки та складання технічної документації.

Після виготовлення технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Радивонівська сільська рада прийняла рішення від 31 травня 2013 року № 15/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельні ділянки в натурі (на місцевості)».

03 жовтня 2013 року Державна реєстраційна служба Якимівського районного управління юстиції Запорізької області прийняла рішення № 6392413 про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 Якимівського району Запорізької області.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності від 03 жовтня 2013 року № 10243167.

За даними кадастрового плану земельних ділянок він (позивач) виявив, що визначена на плані межа його земельної ділянки не співпадає з фактичною межею користування.

Після звернення до Мелітопольського відділення ДП «Укргеоінформ» з метою проведення тахеометричної зйомки довідався, що межа згідно з кадастровою зйомкою не співпадає з фактичною межею через помилку в технічній документації ОСОБА_4

Вказує, що за даними тахеометричної зйомки, виконаної за його зверненням Мелітопольським відділенням ДП «Укргеоінформ», один із межових знаків земельної ділянки, кадастровий № :01:002:0123 (для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4), знаходиться фактично в його будинку.

У задоволенні його заяви до Якимівського районного відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про приведення у відповідність межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 листом від 14 листопада 2013 року № 75 йому було відмовлено з тих підстав, що суміжний землекористувач ОСОБА_4 отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що зазначені обставини суттєво порушують його права та законні інтереси, оскільки унеможливлюють приватизацію ним земельної ділянки і створюють йому перешкоди у належному використанні або розпорядженні власним майном, зазначивши, що саме з вини Якимівського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було допущено помилки в координатах земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, на підставі ст.ст. 152, 153, 155 ЗК України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» просив задовольнити позов.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, у якому просив зобов'язати останнього усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованих господарських споруд та частини будинку АДРЕСА_2, що розташовані на належній йому земельній ділянці по АДРЕСА_1, за власний рахунок привести житловий будинок та всі господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_2, у відповідність до ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Посилався на те, що на частині належної йому земельної ділянки відповідач самочинно побудував господарські споруди, в яких тримає свійських тварин, в результаті в житловій частині будинку постійно стоїть сморід.

Крім того, на самочинно збудованій ОСОБА_3 господарській споруді розміром приблизно 16,0 м х 4,5 м, площею 72 кв. м, нахил даху розташований в сторону його садиби, в результаті під час опадів у вигляді дощу або снігу вода стікає на його подвір'я.

26 грудня 2013 року комісією Радивонівської сільської ради було складено акт обстеження земельної ділянки, а 06 лютого 2014 року рішенням виконавчого комітету Радивонівської сільської ради № 09 відповідача було зобов'язано прибрати самочинно збудовані господарські будівлі, що розташовані на його (позивача) земельній ділянці, у термін до 15 квітня 2014 року, однак на теперішній час вказане рішення ОСОБА_3 не виконано.

Посилаючись на зазначені вище обставини, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 жовтня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано Якимівський районний виробничий відділ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 Якимівського району Запорізької області.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованих господарських споруд на земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 Якимівського району Запорізької області.

Зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок привести всі господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_2 Запорізької області, у відповідність до ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» із межею земельної ділянки та житлового будинку, що належить ОСОБА_4, по АДРЕСА_1 Якимівського району Запорізької області.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення його позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Задовольняючи частково вимоги обох позовів та зобов'язуючи ОСОБА_3 знести зведені частково на сусідній ділянці самочинні господарські споруди, а розташовані на його ділянці споруди привести у відповідність до вимог будівельних норм, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з їх доведеності, пославшись на акт обстеження земельної ділянки від 26 грудня 2013 року, рішення Радивонівської сільської ради від 06 лютого 2014 року № 9, яким на ОСОБА_3 покладався обов'язок прибрати самочинні будівлі.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 (далі - Інструкція), межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами.

Згідно з п. 2.4 Інструкції перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі земельної ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки.

Тобто саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який у свою чергу є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розміщений на земельній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_2 Запорізької області.

Рішенням Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 13 листопада 2009 року № 11/5 «Про внесення змін в рішення Радивонівської сільської ради «Про передачу присадибних земельних ділянок у власність» йому було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлових будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови Радивонівської сільської ради, орієнтованою площею 0,25 га, та для ведення ОСГ - 0,22 га за вказаною вище адресою.

16 листопада 2012 року ОСОБА_4 придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 Якимівського району та на підставі рішення Радивонівської сільської ради від 31 травня 2013 року № 15/5 та рішення Реєстраційної служби Якимівського РУЮ отримав свідоцтво від 03 жовтня 2013 року № 10243167 про право власності на земельну ділянку, кадастровий № :01:002:0123, площею 0,25 га.

Зобов'язуючи ОСОБА_3 за власний рахунок привести всі господарські споруди, розташовані АДРЕСА_2 Запорізької області, у відповідність до ДБН 360-92**, суди не з'ясували, які саме господарські споруди є в наявності на його земельній ділянці, яке їх розмежування, які з них знаходяться поза межами суміжних земельних ділянок, коли і ким ці споруди побудовані та чи є вони самовільними.

Докази з цього приводу в матеріалах справи взагалі відсутні.

Крім того, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», про те, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Водночас, частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3 та зобов'язуючи Якимівський районний виробничий відділ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 Якимівського району Запорізької області, суд, при цьому, не зазначив, які саме помилки Центр державного земельного кадастру має виправити, що унеможливить у майбутньому виконання судового рішення в цій частині.

Також в одному абзаці резолютивної частини рішення суд зобов'язав ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованих господарських споруд, а в наступному - зобов'язав ОСОБА_3 за власний рахунок привести всі господарські споруди у відповідність до ДБН 360-92**, що суперечить одне одному.

Згідно з п. 3 ст. 215 ЦПК України мотивувальна частина рішення повинна містити висновки про встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення; мотиви, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, застосовує нормативно-правові акти із зазначенням, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Звертаючись до суду з первинним позовом, ОСОБА_3 просив визнати недійсним свідоцтво від 03 жовтня 2013 року № 10243167 про право власності на земельну ділянку.

Суд, відмовляючи йому у позові, взагалі не зазначив підстав та мотивів такої відмови.

Окрім зазначеного, суд, зобов'язуючи ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою по АДРЕСА_1, залишив поза увагою ту обставину, що останній є її власником на підставі свідоцтва про право власності від 03 жовтня 2013 року № 10243167.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції, на порушення ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, апеляційний суд на порушення вимог статей 315, 316 ЦПК України не усунув допущених порушень суду першої інстанції.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 жовтня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко