Справа №451/303/15-ц
Провадження № 2/451/174/15
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 квітня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, -

встановив:

2 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

В заяві зазначає, що згідно витягу №8929191 від 04.09.2013 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого приватним нотаріусом, він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідачі, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, були зареєстровані в зазначеному житловому будинку з 10.11.1998 року, що підтверджується будинковою книгою. Однак відповідачі, з 2004 року не проживають в даному житловому будинку, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їхніх особистих речей в будинку немає і взагалі будинком вони не цікавляться, що підтверджується актом обстеження місця проживання складений комісією Березівської сільської ради. Позивач перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинив, вони добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. Оскільки, реєстрація відповідачів у належному позивачу будинковолодінні та фактичне їх не проживання у такому значний проміжок часу, позбавляє позивача в повній мірі реалізувати свої права в частині розпорядження власним майном, тому змушений звертатися до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Просить визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком №23, по вулиці Богдана Хмельницького в селі Березівка, Радехівського району Львівської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у заяву. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, іншеприміщення, придатне для проживання в ньому, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово, водночас має значення зареєстроване місце проживання особи.

Відповідачі у судове засіданні не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних доказів з чим погодився і представник позивача в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Суд встановив, що 4 вересня 2013 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив, шлакоблочний житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований на АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с.26-26 зворот).

Згідно витягу №8929191 від 04.09.2013 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого приватним нотаріусом, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.5).

В будинку значаться зареєстрованими ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.11.1998 року, що підтверджується будинковою книгою та відомостями адресно -довідкового підрозділу Радехівського РС ГУ ДМС України у Львівській області (а.с.7-9,12-13).

За змістом ст.ст. 64, 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Вказане свідчить про те, що відповідачі не є членами сім»ї власника будинку, вони будинок продали, однак із реєстрації не знялися.

Факт непроживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку підтверджується актом обстеження місця проживання, складеного комісією Березівської сільської ради від 7.02.2015 року (а.с.6).

Доказів про поважність причин їх відсутності у вказаному будинку судом не здобуто, як і не встановлено, що позивач чинив відповідачам перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідачі більше шести місяців житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин не користуються, суд в сукупності всіх обставин по справі, з врахуванням ст.24,41 Конституції, робить висновки про те, що відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 222-232 ЦПК України, -

вирішив:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратити право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 жителів АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2 - 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесять) копійок судових витрат, понесених за подання позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ГоловуючийСеменишин О. З.