Справа № 460/771/11 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/3129/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В. ,

суддів: Приколоти Т.І. Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання факту проживання однією сім»єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та визнання права на 1/2 частку у спільній власності,-

в с т а н о в и л а :

28 лютого 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати факт його проживання з відповідачкою ОСОБА_6 однією сім'єю без шлюбу з літа 2006 року по 26 грудня 2007 року, а саме з серпня 2006 року; визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, господарські споруди, які до нього відносяться та земельну ділянку, а також визнати за ним право на 1/2 частку у спільній сумісній власності - житловому будинку в АДРЕСА_1, господарські споруди, які до нього відносяться та земельну ділянку.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що влітку 2006 року позивач познайомився з ОСОБА_6, вони разом вирішили проживати однією сім'єю, і для цього вони по угоді винайняли будинок в АДРЕСА_2, в якому стали спільно проживати і вести домашнє господарство. В цей час і до 25 січня 2010 року позивач працював в ТзОВ «Руді», вказував, що їхня сім'я проживала виключно за його кошти, оскільки відповідачка не працювала, займалась домашнім господарством. 15 грудня 2006 року позивач з відповідачкою прийняли участь в аукціоні, що проводився Державною виконавчою службою Яворівського районного управління юстиції Львівської області і придбали на ньому для подальшого спільного проживання незавершений будинок в АДРЕСА_1 з усіма прибудинковими господарськими спорудами та земельною ділянкою. Зазначав, що встановлену на аукціоні суму за будинок та господарські споруди вніс він сам, а також за свої кошти купив будівельні матеріали по завершенню будівництва придбаного будинку. На початку травня 2007 року позивач з відповідачкою переїхали у вищевказаний будинок і продовжували без шлюбу спільне проживання, 26 грудня 2007 року вони оформили шлюб і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_7. Однак подальше проживання з ОСОБА_6 не склалось і 12 листопада 2010 року вони розлучились.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вказує, що він з ОСОБА_6 познайомився 06 серпня 2006 року і з того часу вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, прогулювались у вільний час, а 26 грудня 2006 року приїхала дочка ОСОБА_6, яку зарахували в середню школу № 38 м. Львова , поблизу вул. Варшавська, де вони знімали трьохкімнатну квартиру. Судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_9 про те, що в середині серпня 2006 року позивач разом із відповідачкою приїжджали до них додому в гості, де позивач представив ОСОБА_6 як дружину і що вони разом проживають. Крім того судом не було надано належної оцінки показам свідків: ОСОБА_10- бувшої дружини позивача та сина ОСОБА_11, які застали 15 вересня 2006 року, коли прибули додому на АДРЕСА_3, позивача разом із відповідачкою. Разом з тим не враховано судом показань свідка ОСОБА_12, який підшукав для позивача квартиру по АДРЕСА_4 Таким чином судом однобоко проаналізовані пояснення сторони відповідача і не взяті взагалі до уваги покази свідків його сторони. Позивач не погоджується із висновком суду про те, що позивач і відповідачка самостійно і окремо приймали участь у прилюдних торгах 15 грудня 2006 року. Вказує, що суд спотворює покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, які пояснювали не так як це викладено в рішенні. Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що в ході судового слухання по зібраних матеріалах суд зробив висновок, який не відповідає обставинам справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб , які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Оскарженим рішенням було встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка , яка до нього відноситься, були придбані відповідачкою 15 грудня 2006 року на прилюдних торгах і належать їй на праві приватної власності. Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки в судовому засіданні не доведено факту спільного проживання сторін однією сім»єю в період з серпня 2006 року по грудень 2007 року, а також встановлено, що позивач , будучи уповноваженим відповідачкою на розпорядження її коштами, займався добудовою та ремонтом спірного житлового будинку за рахунок коштів відповідачки, крім цього , сторони на момент купівлі та ремонту будинку не були подружжям, спільно не проживали, не були пов»язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов»язків, шлюб вони зареєстрували 26 грудня 2007 року, між ними також не було укладено письмової угоди про спільну купівлю чи ремонт будинку, а тому позивач не може претендувати на частку у такому майні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та правовідносини, які випливали із встановлених обставини, і їм дана вірна правова оцінка.

Незгода апелянта з висновком суду першої інстанції про те, що позивач і відповідачка самостійно і окремо приймали участь у прилюдних торгах 15 грудня 2006 року спростовується письмовим доказом, наданим самим позивачем, а саме - протоколом № 6140228ПТ проведення прилюдних торгів по реалізації майна від 15.12.2006 року, у якому вказується , що у торгах взяли участь два учасники: ОСОБА_15 та ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 6).

Окрім цього, зважаючи на те, що згідно інформації , яка міститься в додатковому договорі від 05.02.2007 року до договору іпотеки від 29 грудня 2006 року ( т. 1 а.с. 154) та в іпотечному договорі від 29 грудня 2006 року ( т. 1 а.с. 155-156), предмети іпотеки:

цегляний будинок з господарськими будівлями та спорудами , що розташований за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва , виданого ОСОБА_17, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 10 січня 2007 року за реєстровим № 98 , зареєстрованим в Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17.02.2007 року, номер запису 771 в книзі 5, реєстраційний номер 4990320;

земельна ділянка площею 0,1100 га , що розташована за адресою АДРЕСА_1., передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області 23 лютого 2007 року , зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-07.464.00303;

вищезазначені об»єкти нерухомого майна заставною вартістю, визначеною сторонами в сумі 288000 грн, які згідно договору іпотеки від 29 грудня 2006 року мали стати власністю іпотекодавця в майбутньому, були передані іпотекодавцем -ОСОБА_6 в іпотеку іпотекодержателю - Відкритому акціонерному товариству «Кредобанк» для забезпечення виконання зобов»язань іпотекодавця та вимог іпотек держателя за кредитним договором № 595 від 29 грудня 2006 року, за яким ОСОБА_6 отримала кредит в сумі 53800 доларів США зі строком повернення до 28 грудня 2026 року , укладено між іпотекодавцем та іпотекодержателем , а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому , стосовно повернення отриманої суми кредиту , несплачених відстоків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі, -

підтверджують ту обставину, що як цегляний будинок, так і земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 були придбані ОСОБА_6 за кредитні кошти, і обов»язок повернення отриманих нею кредитних коштів покладено на неї. Отже, вищезазначеними письмовими документами доводиться придбання вищезазначеного спірного нерухомого майна за кошти, які відповідач отримала в борг до укладення шлюбу з позивачем, і тим самим, спростовуються твердження позивача про те, що встановлену на аукціоні суму за будинок та господарські споруди вніс він.

Доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції показань:

свідків ОСОБА_9 щодо того, що восени 2006 року вони і сторони цього спору їздили в Польщу за продуктами і забирали позивача та відповідача та привозили їх за однією і тією ж адресою;

свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які показали, що 15.09.2006 року застали у себе вдома сторони цього спору, а потім у вечірню пору доби осінню 2006 року бачили як сторони заходили в будинок по АДРЕСА_2;

чи показань інших свідків , які епізодично бачили сторони одночасно у квартирі по АДРЕСА_2

також не можуть слугувати підставою для скасування оскарженого рішення, оскільки у справі відсутні докази, які б свідчили про те, що в період часу з 06 серпня 2006 року (дата знайомства позивача з відповідачкою) і до 15 грудня 2006 року (дата проведення прилюдних торгів) вони спільно проживали з відповідачем за однією адресою, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, і придбали спірне нерухоме майно за рахунок спільних коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.