Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2015 Справа №607/17401/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- при секретарі Гапій В.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3, про визнання довіреності недійсною, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ( в подальшому уточненим) до ОСОБА_2, треті особи - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3, про визнання недійсною довіреності від 07.08.2009р., посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованої в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1314, визнання права власності на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1 за ОСОБА_1, зняття арешту з автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1, накладеного постановами відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 12.07.2011р., 19.01.2012р., 19.12.2012р., 09.09.2013р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.08.2009р. між позивачем та відповідачем укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав у власність автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1 за ціною 5000,00 доларів США. Позивач сплатив за автомобіль повну вартість. З метою приховання договору купівлі-продажу, за згодою сторін, ОСОБА_2 видав генеральну довіреність на представництво його інтересів з питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, а також правом керувати ним. В ході виконання ряду виконавчих документів про стягнення коштів із ОСОБА_2, постановами державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ накладено арешт на майно боржника у тому числі на вищевказаний автомобіль. Вважає, що його право на автомобіль порушено, просить задовольнити позов.

Позивач в судове засідання 14.01.2015р. не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Письмових заяв, клопотань від нього не надходило.

Третя особа - управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі явку уповноваженого представника в судове засідання 14.01.2015р. не забезпечила, подала суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Третя особа - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції явку уповноваженого представника в судове засідання 14.01.2015р. не забезпечила, подала суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, при вирішенні позову покладаються на думку суду.

Інші треті особи - публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, явку представника не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Письмових заяв, клопотань від них не надходило.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

07.08.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1. Продаж вчинено за 5000,00 доларів США (38500,00 грн. в еквіваленті на день підписання договору).

Згідно розписки від 07.08.2009р., ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_1 кошти в сумі 5000,00 доларів США в рахунок договору купівлі-продажу згаданого автомобіля.

Також 07.08.2009р. ОСОБА_2 підписав довіреність, в тому числі на ОСОБА_1, на право обміняти або продати за ціну і на умовах на розсуд уповноваженого належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2, виданого 17.08.2005р. Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ МВСУ у Тернопільській області автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1. Також на період дії довіреності експлуатувати транспортний засіб на території України та за її межами. Довіреність видана строком на десять років з правом передоручення повноважень іншим особам. Довіреність посвідчена цього ж числа приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрована в реєстрі за №1314.

Право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб підтверджувалось свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданим 17.08.2005р. Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУМВСУ в Тернопільській області.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів із ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тернопільському районі, ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3.

Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 12.07.2011р. ВП №27572177 та від 09.09.2013р. ВП №39655699 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 в ході виконання виконавчого листа №2-2419 виданого 30.05.2011р. Тернопільським міськрайсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1647925,52 грн. і 1820,00 грн. судових витрат.

Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 19.01.2012р. ВП №30299458 накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_2 в ході виконання вимоги №179 виданої 13.07.2011р. УПФУ в Тернопільському районі про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тернопільському борг в сумі 1732,80 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 19.12.2012р. ВП №35589907 накладено арешт на автомобілі ВАЗ 2103 (1997), ДНЗ НОМЕР_3, ГАЗ 31029, ДНЗ НОМЕР_4, FIAT DUKATO 2.5D, ДНЗ НОМЕР_1, що належать боржнику ОСОБА_2 в ході виконання рішення №1546 виданої 14.11.2012р. УПФУ в Тернопільському районі про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в Тернопільському штрафу в сумі 170,00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 13.10.2014р. ВП №30299458 знято розшук з транспортного засобу марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1, у зв'язку із повідомленням УДАІ про те, що даний транспортний засіб затриманий працівниками ДАІ, доставлений на спеціальний майданчик ТФ ДП МВС «Укрформ-Ресурси».

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право приватної власності громадянам України гарантовано Законами України, відповідно до яких обмеження права вільного користування приватною власністю може встановлюватись виключно Законами України.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. За удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Отримавши від ОСОБА_1 кошти за автомобіль, ОСОБА_2 підтвердив свою волю на відчуження автомобіля на користь ОСОБА_1 Отже, з урахуванням наявних у справі доказів (довіреність від 07.08.2009р., розписка від 07.08.2009р.) суд приходить до висновку, що договір доручення від 07.08.2009р. був удаваним правочином з метою приховати інший правочин, а саме договір купівлі-продажу автомобіля.

Тому, у задоволенні позовної вимоги про визнання довіреності недійсною слід відмовити.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до статті 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його

недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що сторони дійшли між собою згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, а саме щодо товару, який продається, ціни продажу, порядку та моменту передачі товару. А також вчинили дії на виконання договору купівлі-продажу, а саме, ОСОБА_1 було добровільно передано ОСОБА_2 обумовлену суму коштів 5000,00 доларів США, а ОСОБА_2 передано добровільно ОСОБА_1 автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність з усіма повноваженнями власника автомобіля та розписку про одержання коштів за автомобіль. А відтак, між сторонами був укладений правочин - договір купівлі-продажу автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При розгляді даної справи судом також взято до уваги той факт, що довіреність із правом повного розпоряджання автомобілем видано ОСОБА_2 ОСОБА_1 07.08.2009р., а перше з обтяжень (арешт) щодо автомобіля винесено органом ДВС 12.07.2011р.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог у цій частині, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову. Договір доручення укладений 07.08.2009р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, слід визнати удаваним правочином, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу автомобіля. А також слід визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1 та зняти арешт накладений постановами державного виконавця відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції від 12.07.2011р. ВП №27572177, від 09.09.2013р. ВП №39655699, від 19.01.2012р. ВП №30299458, від 19.12.2012р. ВП №35589907 на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1.

Окрім цього, відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 891,16 грн.

Керуючись статтями 207, 208, 218, 235, 328, 392, 655 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_3, про визнання довіреності недійсною, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з автомобіля - задовольнити частково.

Визнати договір доручення, укладений 07.08.2009р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, удаваним правочином, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу автомобіля.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1.

Зняти арешт накладений постановами державного виконавця відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції від 12.07.2011р. ВП №27572177, від 09.09.2013р. ВП №39655699, від 19.01.2012р. ВП №30299458, від 19.12.2012р. ВП №35589907 на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ НОМЕР_1.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 891,16 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук