Провадження № 2/752/618/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарях Конельській А.С., Власенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила встановити факт фактичного припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1 березня 2011 року; визнати ОСОБА_2 такою, що не має права на спадкування за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який був сином позивача ОСОБА_1 та чоловіком відповідача ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, та 1/6 частини квартири АДРЕСА_2. Оскільки ОСОБА_2 не проживала разом з ОСОБА_4 з 01.03.2011 року по день смерті останнього, не вела з ним спільного господарства та не підтримувала шлюбних стосунків, на думку позивача остання не має права на спадкування після смерті ОСОБА_4

В ході розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги, за заявою про зменшення позовних вимог просила суд встановити факт фактичного припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1 березня 2011 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, додатково пояснив, що після народження спільної дитини, відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 погіршились, внаслідок сварок та конфліктів, ОСОБА_2 з донькою переїхала проживати до сестри ОСОБА_4 - ОСОБА_3, а після того вже ніколи не поверталась до ОСОБА_4 Починаючи з березня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фактично припинили шлюбні відносини та перестали існувати як сім'я. Також пояснив, що встановлення даного юридичного факту, необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті сина ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що протягом останнього року до моменту смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 не мешкала з останнім за однією адресою, що було викликано періодичним вживанням ОСОБА_4 спиртними напоями, та відмовою останнього в останній час від проходження лікування від залежності. Зазначила, що шлюбних стосунків та спілкування між собою, а так само батько з дитиною, не припиняли. Після смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 взяла на себе витрати, пов'язані з похованням померлого.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених позивачем.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим 24 вересня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 6).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є: його дружина - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7), його дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8), та його мати - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13).

05 листопада 2012 року П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_2 від 05.11.2012 року заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

15.08.2013 року державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, що складається з 1/6 частини квартири АДРЕСА_2, дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - ОСОБА_7 (а.с. 68).

15.08.2013 року державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Малюга О.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, що складається з 1/6 частини квартири АДРЕСА_2, дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (а.с. 69).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2015 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, яка діяла у власних інтересах, та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_7, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 право власності по 1/9 частці квартири АДРЕСА_1 за кожною, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом достовірно встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4, останній та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Частиною першої ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 11 ЦПК України, врегульовуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду за захистом порушеного права позивач ОСОБА_1, а також її представник в ході розгляду даної цивільної справи зазначили про те, що встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті сина ОСОБА_4 Однак, якими чином спадкові права позивача ОСОБА_1 порушуються відповідачем у справі ОСОБА_2 пояснити суду не змогли.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку із навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

В ході розгляду даної цивільної справи, судом встановлено, що до березня 2011 року померлий ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 проживали разом, однак з березня 2011 року і до моменту смерті ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 разом з дитиною проживала окремо від чоловіка ОСОБА_4

На думку суду, доведеними є обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_2 в обґрунтування поважності причин не проживання з померлим ОСОБА_4 за однією адресою, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що була змушена разом з дитиною проживати окремо від чоловіка ОСОБА_4 у зв'язку із зловживання надмірним останнім алкогольними напоями, в наслідок чого в сім'ї постійно виникали сварки, які супроводжувались насиллям в сім'ї.

Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме: копією довідки ДП Наркологічний центр ім. О.В. Довженка «Ваше здоров'я» (а.с. 84), копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (а.с. 85), а також матеріалами перевірки, на підставі яких винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_4, надані Деснянським РУ ГУМВС України в м. Києві на запит суду, оригінали яких досліджено у судовому засіданні, зокрема, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.09.2012 року (а.с. 177) та поясненнями опитаних сусідів.

Крім того, вказані обставини підтверджуються і показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Так, свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що з померлим ОСОБА_4 перебував у дружніх стосунках, в подальшому став хрещеним батьком спільної дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Свідку відомо, що здебільшого причиною конфліктів між останніми було зловживання ОСОБА_4 алкогольними напоями. Померлий свідку розповідав, що хоче зберегти сім'ю та прагне нормального сімейного життя, про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 ОСОБА_4 жодного разу не казав.

Допитаний як свідок ОСОБА_10, суду показав, що перебував у дружніх стосунках з померлим ОСОБА_4, був свідком весілля ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Відносини у подружжя були хороші, за виключенням тих моментів, коли ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Жодного разу від ОСОБА_4 не чув про те, що він хоче розлучитися з ОСОБА_2, останній бажав зберегти сім'ю, у зв'язку із чим на деякий час переставав вживати спиртне.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, почала товаришувати з відповідачем восени 2006 року, товаришували сім'ями. Приблизно після двох років ОСОБА_2 почала скаржитись на зловживання ОСОБА_4 спиртними напоями, внаслідок чого у подружжя виникали сварки. Зловживання алкоголем стало причиною того, що ОСОБА_2 забрала дитину та у 2011 році стала проживати окремо від ОСОБА_4.

Покази допитаних у судовому засіданні свідків є логічними, послідовними, такими, що не суперечать одне одному. Підстави ставити під сумнів вказані покази свідків у суду відсутні.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин з 01.09.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позивач посилається на покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Однак, суд не приймає до уваги покази вказаних вище свідків, оскільки конкретних обставин життя подружжя ОСОБА_2 вказані свідки пояснити не змогли, а покази зводились лише до того, що в період перебування свідків у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 останні в той момент не бачили у квартирі ОСОБА_2

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що зазначені обставини не свідчать про факт припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4, а зібрані у справі докази лише доводять поважність причин окремого проживання у певний період ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4

Крім того, суд приймає до уваги також те, що після смерті ОСОБА_4 похованням останнього займалась ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про поховання ОСОБА_4, виданого ОСОБА_2 (а.с. 87), копіями додатків до договору замовлення послуг щодо поховання ОСОБА_15 (а.с. 91-92), а також квитанцій у ОСОБА_2 щодо оплати послуг за вказаними додатками до договору замовлення (а.с. 89-90).

Оцінюючи у сукупності вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 з березня 2011 року є недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя