справа № 179/130/13- ц
провадження № 2/179/30/15
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Магдалинівський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Новік Д.І.

за участю: секретаря судового засідання Кривошлик І.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 щодо забезпечення позову по цивільній справі за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бондарево», ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання на нього права власності, скасування заяви від 23.02.2012 року, передавального акту, витребування майна та поділ спільного сумісного рухомого та нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа.

В попередньому судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та грошові кошти, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що знаходяться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бондарево» і заборонити ОСОБА_4, вчиняти будь-які дії, направлені на пошкодження, знищення, відчуження, продаж, реєстрації, перереєстрацію та заставлення майна, отримання прибутків з майна, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бондарево», посилаючись на те, що майно є спільною сумісною власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, воно знаходиться на балансі ТОВ «Бондарево» і ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть бути зроблені протиправні, незаконні дії, направлені на його пошкодження, знищення, продаж, заставлення, що в свою чергу утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, при цьому позивачці ОСОБА_2 невідомо, яке рухоме та нерухоме майно знаходиться на балансі ТОВ «Бондарево».

Суд, дослідивши докази, вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться на балансі ТОВ «Бондарево» та заборону ОСОБА_6 вчиняти певні дії з майном, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім того, в обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що вони вважають, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним на праві спільної сумісної власності рухомим та нерухомим майно ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що знаходиться на балансі ТОВ «Бондарево» можуть розпорядитись на власний розсуд порушуючи права співвласника ОСОБА_2, при цьому представником не надано вичерпного переліку рухомого та нерухомого майна, яке на їх думку є спільною сумісною власністю, і тому у них є всі підстави припускати, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть розпорядитися спірним майном на свій розсуд, однак дані твердження представника позивача, які суд розцінює як його субєктивну думку, не можуть бути враховані судом як докази про підтвердження обставин зазначених представником позивачка та не підтверджуються наданням відповідних доказів, в зв'язку з чим є необґрунтованими, при цьому суд також враховує, що в разі вжиття зазначених представником позивача заходів забезпечення позову може бути зашкоджено господарській діяльності юридичної особи.

Враховуючи вище викладене, з огляду на причини забезпечення позову та підстави викладені представником позивача в заяві, співмірність майна, на яке представник позивача просить накласти арешт, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152. 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Новік Д.І.