Справа № 740/99/15 Провадження № 22-ц/795/980/2015 Головуючий у I інстанції -Олійник В. П. Доповідач - Горобець Т. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В.

суддів Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

при секретарі - Мартиновій А.В.

за участі ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника Ніжинської міської ради Кравцової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року по справі за заявою Ніжинської міської ради Чернігівської області про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року у зв»язку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року було поновлено строк Ніжинській міській раді на звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року. Рішенням цього ж суду від 31 березня 2014 року задоволено заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року - рішення скасоване, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про стягнення компенсації за незаконне звільнення, відшкодування моральної шкоди відмовлено з тих підстав, що було скасоване рішення, на підставі якого ухвалене рішення, яке переглядається.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення, посилаючись одночасно на незаконність ухвали про поновлення строку звернення з заявою, яка окремо від рішення оскарженню не підлягає, ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, ухвалу про поновлення строку звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скасувати, відмовити у поновленні строку звернення з заявою. Рішення суду від 31 березня 2015 року також просить скасувати, заяву про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року за нововиявленими обставинами залишити без розгляду на підставі ст.72 ЦПК України.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема ст. ст. 10,73,210 та ст.362 ЦПК України. На думку апелянта, суд першої інстанції при вирішенні питання поновлення строку на звернення з заявою про перегляд рішення необґрунтовано надав заявнику - Ніжинській міській раді процесуальні переваги, оскільки за відсутності доказів поважності причин пропуску процесуального строку дійшов висновку про можливість поновлення такого строку. Зазначає, крім того, що суд, визнавши можливим строк поновити, не вказав поважних причин, які є підставою для поновлення пропущеного строку.

Рішення суду в частині, що стосується правомірності перегляду рішення за нововиявленими обставинами на підставі п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України, та щодо обґрунтованості скасування рішення від 26 березня 2014 року та ухвалення рішення про відмову у позові, ОСОБА_1 іншими доводами, крім зазначених, не обґрунтовує. Фактично, доводи апеляційної скарги щодо рішення суду від 31.03.2015 року ґрунтуються на незаконності вирішення питання поновлення Ніжинській міській раді строку звернення з заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у її доводах.

Представник заявника просила апеляційну скаргу відхилити, вважаючи, що суд першої інстанції правомірно ухвалив оскаржувані судові рішення. Представник заявника зазначає, що відсутність остаточного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про незаконність звільнення, на підставі якого було ухвалене рішення 26.03.2014 року про стягнення з міської ради компенсації та про перегляд якого за нововиявленими обставинами подана заява, стало перешкодою для звернення з такою заявою безпосередньо після ухвали суду касаційної інстанції, оскільки без остаточного рішення щодо законності звільнення не можливо вирішувати остаточно питання обґрунтованості позову про стягнення компенсації за незаконне звільнення та ухвалювати судове рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи Ніжинського міськрайонного суду №740/99/15 та №740/973/14, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

По справі встановлено і сторонами не оспорюється, що :

рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області. Його звільнення з займаної посади начальника КП „Виробниче управління комунального господарства" було визнано незаконним, поновлено на займаній посаді та стягнуто 34098, 09 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року з Ніжинської міської ради на користь ОСОБА_1 за його позовом було стягнуто 37012 грн 38 коп компенсації за незаконне звільнення, та 1000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, відповідно до умов пункту 5.2 Контракту №47. Також, судом вирішене питання про стягнення з Ніжинської міської ради в дохід держави 620,00 грн судового збору.

30 липня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2013 року та рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2014 року були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції ( а.с.117 справи №№740/973/14). Після скасування справа розглянута 14 жовтня 2014 року, з ухваленням рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 - визнано незаконним розпорядження Ніжинської міської ради №70 про дострокове розірвання трудового контракту з ОСОБА_1, поновлено його на посаді начальника КП ВУКГ, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.17 Справа 740/99/15).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2014 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2014 року скасоване та ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про незаконність розпорядження про дострокове розірвання трудового контракту , незаконність звільнення та поновлення на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а. с.20 Справа № 740/99/15).

З пояснень представника Ніжинської міської ради та з оглянутої у судовому засіданні цивільної справи № 740/973/14, встановлено, що на час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення що переглядається, не виконане (а.с.110,133 справа №740/973/14). Також, з оглянутої у судовому засіданні справи №740/973/14 встановлено, що на підставі заяви Ніжинської міської ради від 22.09.2014 року ухвалою суду від 06.10.2014 року, яка була скасована ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06.10.2014 року, виконання рішення від 26.03.2014 року було зупинене.

Після ухвалення рішення апеляційного суду 01.12.2014 року про відмову ОСОБА_1 у позові про визнання його звільнення незаконним, Ніжинська міська рада відповідно до ст. 361 ЦПК України 12 січня 2015 року звернулась з заявою про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року за нововиявленими обставинами, просила скасувати вказане рішення районного суду, а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про стягнення компенсації за незаконне звільнення, відмовити (а.с.1 Справи №740/99/15). З зазначеного вбачається, що звернення з заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами відбулось поза межами строку, встановленого п.3 ч.2 ст.362 ЦПК України.

Ухвалою судді 23.01.2015 року відповідно до правил ст.364-1 ЦПК України було відкрите провадження за нововиявленими обставинами, а 27.02.2015 року Ніжинська міська рада заявила клопотання про поновлення строку звернення з заявою до суду про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Задовольняючи клопотання про поновлення строку за правилами ст. 73 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що нормами ЦПК України не визначено вичерпного переліку поважних причин пропуску строку звернення до суду за захистом права. Такі причини визначаються судом у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з встановлених по справі обставин. Врахувавши встановлені обставини, пояснення представника заявника, суд першої інстанції визнав за можливе клопотання задовольнити.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюваних прав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, якщо суд, за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до положень ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує встановлений законом або судом строк за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, якому належало вчинити процесуальну дію або до якого належало подати документ чи доказ.

Ніжинська міська рада, вважаючи порушеним своє право, оскільки скасуванням рішення апеляційного суду від 02 лютого 2014 року втрачались підстави для залишення у силі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 26.03.2014 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з міської ради компенсації, вчинила дію на захист свого права у тому порядку, який визначено п. 1 та 3 ч.2 ст.361 ЦПК України - подала заяву про перегляд рішення суду від 26 березня 2014 року за нововиявленими обставинами з дотриманням вимог ст. 364 ЦПК України. Враховуючи, що строк звернення з заявою, визначений п.3 ч.2 ст.362 ЦПК України заявником був пропущений, Ніжинська міська рада відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України заявила клопотання про поновлення пропущеного строку, пославшись на обставини, які вважала такими, що перешкоджали зверненню до суду у встановлений ст. 362 ЦПК строк.

Судом першої інстанції було відкрите провадження згідно з приписами ст. 364-1 ЦПК України а справу призначено до розгляду. Діючи відповідно до вимог ст. 72,73 ЦПК України та пункту 13 роз"яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень за ново виявленими обставинами», суд розглянув у судовому засіданні клопотання заявника про поновлення строку , визнав можливим клопотання задовольнити та постановив ухвалу про поновлення Ніжинській міській раді строку звернення з заявою про перегляд рішення від 26.03.2014 року за ново виявленими обставинами. Зазначена ухвала відповідно до ст. 293 ЦПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Крім того, керуючись положеннями п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівськоїї області від 26.03.2014 року, врахувавши, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2014 року, яке являлось підставою для задоволення позову ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про стягнення компенсації за незаконне звільнення, було скасоване судом касаційної інстанції 30.07.2014 року.

Крім того, судом враховано, що за результатами нового розгляду даної справи у суді першої та у суді апеляційної інстанцій 01.12.2014 року Апеляційним судом Чернігівської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про незаконність звільнення, поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу також відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції про поновлення строку, як самостійний процесуальний документ, в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, у зв"язку з чим апеляційний суд не має законних підстав постановити будь яке самостійне процесуальне рішення з питання поновлення строку звернення з заявою до суду .

Той факт, що клопотання про поновлення строку звернення з заявою про перегляд рішення за новоявленими обставинами було заявлене Ніжинською міською радою не одночасно з заявою, як те передбачено ч. 3 ст. 73 ЦПК України, а після відкриття провадження за нововиявленими обставинами, за правилами ч.3 ст. 309 та ст. 310 ЦПК України не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення з залишенням зави про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду. Також, клопотання апелянта про скасування ухвали суду першої інстанції, якою поновлено строк звернення з заявою відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав недостатності обґрунтування та недоведеності поважних причин пропуску строку не підлягає задоволенню, оскільки правом вирішувати питання поновлення строку, за змістом ч.3 ст.73 ЦПК України, наділений суд, у якому належало вчинити процесуальну дію , тобто, суд першої інстанції, рішення якого з цього питання є остаточним.

Відповідно до ч.3 ст. 365 ЦПК України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене у порядку, встановленому Цим Кодексом для оскарження судових рішень відповідної інстанції.

Повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції визначені у ч.1 ст.307 ЦПК України та конкретизовані у ст.ст.308,309,310 ЦПК України.

Клопотання, заявлені ОСОБА_1 у його апеляційній скарзі , а саме, про скасування ухвали суду першої інстанції про поновлення процесуального строку, про скасування рішення суду першої інстанції щодо задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і залишення зазначеної заяви без розгляду, не ґрунтуються на положеннях ст.ст.307,309,310 ЦПК України.

Враховуючи, що порушення норм матеріального права судом першої інстанції при вирішенні питання поновлення процесуального строку та вирішення справи по суті поданої заяви, апеляційним судом не встановлено, як і не встановлено порушення або неправильне застосовування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи , апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд вважає за необхідне відповідно до ст. 7 Закону України « Про судовий збір» повернути ОСОБА_1 сплачений ним при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 190,19 грн, так як на підставі п.1 ч.5 Закону України « Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі по спорах, що випливають з трудових правовідносин.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 361-364 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року по справі за заявою Ніжинської міської ради Чернігівської області про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про стягнення компенсації за незаконне звільнення, у зв»язку з нововиявленими обставинами, залишити без змін .

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, податковий номер платника податків НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області 20.01.1998 року, судовий збір в сумі 190 грн 19 коп, який було сплачено відповідно до квитанції № 311 від 10.04.2015 року .

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала про повернення судового збору може бути пред"явлена до виконання протягом одного року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: