У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Кузнецовського міського комунального підприємства про розподіл особових рахунків з оплати комунальних послуг та стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 06 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12845 грн. 96 коп. витрат на оплату комунальних послуг та послуг з утримання будинку і прибудинкової території; в задоволенні решти вимог - відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання розподілу судових витрат: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 121 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Вказує, що право на ? частку квартири АДРЕСА_1 виникло у неї з моменту набрання законної сили рішенням Кузнецовського міського суду від 17 грудня 2015 року.

З врахуванням того, що рішення про визнання права власності на ? частку у праві спільної сумісної власності набрало законної сили з 06 січня 2015 року, то позовні вимоги позивача в частині стягнення з неї витрат за останні три роки (з січня 2012 року по січень 2015 року) є безпідставними.

Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення витрат на оплату комунальних послуг з підстав того, що вона є власником у спільній сумісній власності на зазначену квартиру є необґрунтованими, оскільки за нею в порушення вимог ст.182 ЦК України не зареєстровано право власності.

Просить змінити рішення Кузнецовського міського суду від 06 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 12845,96 грн. витрат на оплату комунальних послуг, відмовивши в задоволенні позовних вимог, а іншу частину оскаржуваного рішення - залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено в судовому засіданні, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстрований відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 22 лютого 1997 року розірвано згідно рішення Кузнецовського міського суду від 06 жовтня 2011 року.

Під час перебування в шлюбі ОСОБА_2 уклав кредитний договір №30 від 09 жовтня 2003 року та отримав від Рівненського регіонального відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву кредит в розмірі 138946 грн. для будівництва житла з терміном повернення 30 років.

Вказані обставини в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України встановлені ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" про визнання права власності на нерухоме майно.

За одержані кошти було збудовано квартиру АДРЕСА_1, на яку 19 липня 2006 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1,

Рішенням Кузнецовського міського суду від 17 грудня 2014 року визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визначено ідеальні частки сторін по ? частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру і свідоцтво про право власності від 19 липня 2006 року визнано частково недійсним в частині визнання за ОСОБА_2 права власності саме на цілу квартиру.

Вказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося і набрало законної сили 06 січня 2015 року.

Матеріали справи містять довідку №356 ЖЕД №3 від 12 лютого 2015 року, з якої вбачається, що у квартирі, крім сторін по справі, проживають також двоє їх дітей, а позивачем за період з лютого 2012 року по січень 2015 року самостійно сплачено 25691 грн. 92 коп. за отримані комунальні послуги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що право спільної часткової власності у сторін виникло з липня 2006 року, оскільки скасовано державний акт про право власності від 19 липня 2006 року, а відповідно до положень ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що не було підстав для стягнення з неї витрат на оплату комунальних послуг та послуг з утримання будинку і прибудинкової території з січня 2012 року по січень 2015 року, не заслуговує на увагу, оскільки і рішенням Кузнецовського міського суду від 17 грудня 2014 року, на яке вона покликається, встановлено доведеним факт належності цієї квартири сторонам на праві спільної сумісної власності з липня 2006 року (а.с.37).

Вірним є покликання суду на положення ст.360 ЦК України: співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Шимків С.С.