АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про стягнення коштів банківського вкладу;

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23.09.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ АКБ «Капітал» про стягнення коштів банківського вкладу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що Банк відмовився виконати свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів Клієнту. У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначає: «так, як розпочалася процедура ліквідації банку, до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються не норми ЦК України, а спеціальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На думку апелянта, така аргументація порушує конституційні права ОСОБА_3 та не відповідає чинному законодавству. Суд першої інстанції безпідставно надає перевагу спеціальним нормам ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» над загальними нормами Цивільного кодексу України. Не зважаючи на те, що саме загальні норми та нормативно-правові акти мають перевагу над спеціальними. А спеціальні нормативно-правові акти жодним чином не можуть погіршувати становище особи чи обмежувати її права.

Інший аргумент суду ґрунтується на тому, що: «так, як на даний час відкликана банківська ліцензія, Законом передбачена спеціальна процедура повернення вкладів банківської установи, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача банківського вкладу та відсотків». Проте, банк ПАТ «АКБ «Капітал» є банком з тимчасовою адміністрацією і станом на 29.09.2015 року його банківська ліцензія ще не відкликана Національним банком України. Тому, вкладник грошових коштів вправі вимагати повернення коштів за договором банківського вкладу.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Позивачка ОСОБА_3, представник відповідача ПАТ АКБ «Капітал» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні розписки. Причини неявки свого представника банк суду не повідомив. За таких обставин, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_6 був укладений Договір №l/15/lm/0080 строкового банківського вкладу (депозиту) (в іноземній валюті - доларах США).

За умовами зазначеного Договору, банк прийняв від Вкладника грошові кошти у розмірі 15 192,04 долари США строком на один місяць з 09.07.2014 року по 09.08.2014 року та зобов'язувався повернути Вклад Вкладнику та виплачувати проценти за вкладом на умовах та в порядку, що встановлені цим Договором (п.1.1 Договору).

На підставі цього Договору Банк відкрив Вкладнику вкладний рахунок НОМЕР_1.

Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились із зазначеними умовами.

Грошові кошти у розмірі 15 192,04 доларів США були перераховані на депозитний рахунок з попереднього депозитного рахунку.

24.07.2015 року ОСОБА_6 звернулась до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Капітал» із заявою про включення кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі Договору №1/15/ lm /0080 від 09.07.2014 року на суму 15 192,04 долари США.

27.07.2015 року позивач звернулась до ПАТ «АКБ «Капітал» із заявою, в якій просила у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги повернути суму депозитного вкладу.

Банк не виконав свої зобов'язання, кошти не повернув.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.07.2015 р. № 466/БТ «Про віднесення ПАТ «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.07.2015 р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», згідно з яким з 21.07.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», , МФО 334828, юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема,63; фактичне місце розташування уповноваженої особи Фонду: 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 10. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» запроваджено строком на 3 місяці з 21.07.2015 р. до 20.10.2015 р. включно.

Таким чином, оскільки в Банку введена тимчасова адміністрація, до правовідносин, які склалися між сторонами, суд першої інстанції вірно застосував норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки саме даний Закон регулює правовідносини банку і вкладників на стадії ліквідації банку, а норми ЦК України є загальними.

Частина 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина 2 статті 26 Закону передбачає, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в

межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення

про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в

національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом

гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день

початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової

адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону).

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає

розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до

вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання

рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст.27 Закону).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування

для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його

вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами

припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та

ліквідацію банку (ч.3 ст.27 Закону).

Таким чином, оскільки відповідач є банком з тимчасовою адміністрацією, вказаним вище Законом передбачена спеціальна процедура повернення вкладів банківської установи, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача банківського вкладу та відсотків.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ АКБ «Капітал» про стягнення коштів банківського вкладу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню є вірним та таким, що відповідає вимогам закону та наявним в матеріалах справи доказам.

Отже, твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: