АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 08 серпня 2014 року між сторонами було укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 831522/2014 (в доларах США) та Договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 831524/2014 (в доларах США), за якими позивач передав Банку грошові кошти у сумі 7000,00 доларів США та 9000,00 доларів США відповідно, на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів останнім.

Зазначаючи про те, що 29 серпня 2014 року звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів 08 вересня 2014 року за Договорами, проте відповідач гроші не повернув, тому позивач просив стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на свою користь 16300,13 доларів США, з яких:

- 16118,53 доларів США - сума основного боргу за Договорами Вкладу № 831522/2014 та № 831524/2014 від 08 серпня 2014 року;

- 141,30 долар США - сума процентів за період з 09 вересня 2014 року по 09 жовтня 2014 року передбачених Договорами Вкладу № 831522/2014 та № 831524/2014 від 08 серпня 2014 року;

- 40,30 доларів США - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а також просив стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. (а.с.1-5)

Відповідач проти позову заперечував. (а.с.43-45)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто із ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 16300,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 жовтня 2014 року складало 211087,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2110,87 грн. (а.с.83, 85-89)

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіна М.А. посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування скарги посилалася на недоведеність позивачем протиправності дій Банку по обслуговуванню рахунку та те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а відтак, з огляду на положення п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може здійснюватись задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Стягнувши всю суму вкладів суд не звернув уваги, що залишок коштів на рахунку позивача становив 886.90 доларів США, який перебував поза межами виплаченої позивачу Фондом компенсації в розмірі 200 000 грн. (а.с.101-105)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримав скаргу і просив її задовольнити. ОСОБА_2 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року між сторонами було укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 831522/2014 (в доларах США), за яким позивач передав Банку грошові кошти у сумі 7 000,00 доларів США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів виходячи із ставки 10.6 % річних. (а.с.9, 11)

08 серпня 2014 року між сторонами також було укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 831524/2014 (в доларах США), за яким позивач передав Банку грошові кошти у сумі 9 000,00 доларів США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів виходячи із ставки 10.6% річних. (а.с.8, 12)

29 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повну виплату 08 вересня 2014 року коштів за договорами № 831522/2014 та № 831524/2014 та 08 вересня 2014 року повторно подав заяву про небажання продовжувати дію договорів. (а.с.15-17)

09 вересня 2014 року ОСОБА_2 подав письмові заяви про розірвання вищевказаних договорів банківського вкладу за змістом яких підтвердив, що ознайомлений та погодився з запропонованими Банком умовами нарахуванням доходу на вище зазначені вклади у зв'язку з неповним строком їх зберігання та на умовах договору банківського вкладу з розрахунку 0.1 % річних за діючою в Банку процедурою. При цьому ОСОБА_2 доручив при достроковому розірванні договорів банківського владу в день їх розірвання списати з кожної із вищезазначених сум вкладів комісію за дострокове закриття вкладу згідно з діючими тарифами Банку за пакетом «Депозитний». Вказані заяви підписані і представником Банку. (а.с.18-19)

За випискою з особового рахунку, за період з 09 серпня до 08 вересня 2014 року вкладнику Банком нараховані проценти в розмірі 51.86 доларів США за договором № 831522/2014 та 66.67 доларів США за договором № 831524/2014. (а.с.13-14)

Враховуючи викладене та з огляду на положення ч. 2 ст. 638, ч. 1 ст. 640, ч. 2 ст. 1060 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що з 09 вересня 2014 року сторони дійшли обопільної згоди, яка викладена письмово, що із 09 вересня 2014 року закінчився строк вищевказаних договорів № 831522/2014 і № 831524/2014 за вкладами, вкладником яких є ОСОБА_2, а депозитні кошти були зараховані Банком на поточні рахунки вкладника ОСОБА_2

Проте ухваливши оскаржуване рішення 21 січня 2015 року і задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, районний суд не звернув уваги, що постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.11.2014 року № 128 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», призначено уповноваженою особою Славкіну М.А. (а.с.46-47)

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VІ(в редакції Закону від 04.07.2014 року № 1586-VІІ, який набрав законної сили 11 липня 2014 року і був чинним на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Згідно з ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 вищевказаного Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

У зв'язку із наведеним, з дня введення тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично був позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у т.ч. здійснювати будь-які перерахування з поточних рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_2 який виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Цих обставин, включення прізвища позивача ОСОБА_2 у Реєстр вкладників та, згодом, отримання 200 000 грн. від Фонду гарантування вкладів ОСОБА_2 не заперечував і в апеляційному суді.

Посилання позивача ОСОБА_2 на те, що вказану суму 200 000 грн. він отримав за чотирма правочинами з Банком не мають правового значення з огляду на положення частини першої статті 26 вищевказаного Закону.

Вищезазначеним Законом в редакції від 04.07.2014 року № 1586-VІІ визначений спеціальний порядок здійснення виплат кредиторам, у т.ч. за вкладами в іноземній валюті, які здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, та виключно в національній валюті України, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь із Банку 16 118,53 доларів США боргу, 141,30 доларів США - процентів, 40,30 доларів США - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договорами вкладу № 831522/2014 та № 831524/2014 від 08 серпня 2014 року задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України, не підлягають стягненню із відповідача на користь позивача 2110,87 грн. судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/6416/2015

Унікальний номер 761/29517/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Гуменюк А.І.

Доповідач Левенець Б.Б.