РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Остапенко Н. М.,

з участю секретаря Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Коростенського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 21.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежою Л.Г. У належній їй квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 - її колишній чоловік.

Позивачка зазначила, що відповідач з 2014 року у вищевказаній квартирі не проживає, так як виїхав на постійне місце проживання за іншою адресою, однак знятися з реєстраційного обліку добровільно відповідач не бажає. Це перешкоджає їй вільно розпоряджатися власним майном, оформити субсидію. Тому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло - квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. ( а.с. 29).

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2000 року ( рішення Коростенського міськрайоного суду а.с. 9, дані паспорту позивачки а.с.10).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 06.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано. ( копія рішення а.с. 9).

Під час шлюбу, а саме 21.06.2012 року сторони за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежою Л.Г., придбали квартиру АДРЕСА_1, право власності на неї оформлено за позивачкою ( копія договору купівлі - продажу квартири а.с. 4).

В даній квартирі є зареєстрованим відповідач по справі - ОСОБА_2 колишній чоловік позивачки ( копія будинкової книги а.с. 6-8).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідач по справі є співвласником вказаної квартири.

Відповідно до вимог ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. У зв"язку з цим слід вважати, що змістом внутрішніх правовідносин спільної сумісної власності є право кожного зі співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю з іншим співвласником.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням потягне за собою позбавлення прав власника, а саме права володіння та користування, що допускається лише на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови відшкодування вартості належного особі майна (ст. 41 Конституції України).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 213 - 218 ЦПК України, ст.ст. 321, 368, 369 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, Коростенського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання таким, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: