Справа №333/519/15-ц
провадження №2/333/857/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі Кабановій К.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частки житлового будинку за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частки житлового будинку за набувальною давністю, в якій позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_6, з яким вона перебувала в шлюбі із 21 січня 1951 року до його смерті. За час шлюбу із ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 22.10. 1965 року, р. № 1-6482 вона з чоловіком придбала житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_6 залишилася спадщина - ? частина житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були вона та діти спадкодавця: ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Спадщину після смерті чоловіка прийняли вона та діти ОСОБА_6 - відповідачі по справі: ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вона та ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у спадщину, а ОСОБА_4 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори. На цей час вона є власником ? часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі: свідоцтва про права власності, посвідченого 25 листопада 1993 року нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, р. № 3-3215, згідно якого вона є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1, як подружжя, яке пережило; свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25 листопада 1993 року нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, р. № 3-3217, згідного якого вона є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1, як спадкоємець першої черги та у зв'язку із відмовою від спадщини на її користь ОСОБА_7. Вказані свідоцтва пройшли державну реєстрацію в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації». 1/8 частина жилого будинку належить ОСОБА_5 на підставі рішення Комунарського районного г. Запоріжжя від 10 січня 1996 року, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/8 частину жилого будинку задоволено та визнано за нею право власності на 1/8 частину жилого будинку АДРЕСА_1. Вказане рішення суду було роз'яснено ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 1996 року, в якій суд вказав, що за ОСОБА_3 залишається право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 після задоволена позову ОСОБА_5 на підставі рішення від 10 січня 1996 року. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 1996 року та ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 1996 року також пройшли державну реєстрацію в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації». Спадщину після смерті батька - ОСОБА_6 ОСОБА_2 не оформила. 1/8 частина житлового будинку АДРЕСА_1 до цього часу зареєстровано в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації» за покійним ОСОБА_6. З часу смерті чоловіка у житловому будинку АДРЕСА_1 проживала тільки позивачка, доглядала за ним і утримувала його також вона, всі комунальній плати та витрати по цьому житловому будинку також здійснює самостійно. Відповідачка ОСОБА_5 з часу смерті батька до цього часу проживає в Російській Федерації. Відповідачка ОСОБА_4 також довгий час з часу смерті батька проживала в Російській Федерації, а на цей час проживає на анексованій території в Республіці Крим. Відповідачі вже давно повідомили позивачці, що належні їм частини жилого будинку АДРЕСА_1 їм не цікаві, утримувати їх та доглядати за житловим будинком за господарськими, побутовими спорудами та будівлями, розташованими за адресом: АДРЕСА_1 вони не бажають, відмовляються від них. Приїжджати в Україну для оформлення відчуження належних кожній із них 1/8 частини вказаного жилого будинку вони не бажають та для вирішення усіх питань порадили звернутися до їх адвоката. Позивачка вважає, що вона набула права власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ( 1/8 + 1/8 = ?) за набувальною давністю, оскільки добросовісно володіла будинком в цілому, в тому числі і частками, що належали відповідачам та продовжує відкрито та безперервно володіти чужим нерухомим майном більше 10 років. Вона власними силами утримує будинок в цілому, сплачую послуги з енергопостачання, газопостачання та водопостачання, користується земельною ділянкою біля будинку. Змушена звертатися до суду і у судовому порядку просити суд визнати за нею право власності на чуже нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки набуття права власності за набувальною давністю не можливо вирішити в позасудовому порядку та просить визнати за нею право власності на 1/4 частку жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Під час розгляду справи представник позивачки за довіреністю ОСОБА_1, посилаючись на зазначені вище обставини просила визнати за ОСОБА_3 право власності за набувальною давністю на 1/4 частку житлового будинку розташованого за адресом: АДРЕСА_1, що складається: із житлового будинку під літ. «А» загальною площею 74,5 кв.м. та житловою площею 57, 8 кв.м.: житлової кімнати №1-5 площею 9,1 кв.м, житлової кімнати №1-6 площею 11,1 кв.м; житлової кімнати №1-7 площею 20,1 кв.м.; житлової кімнати № 1-8 площею 17,5 кв.м.; коридору № 1-1 площею 7,1 кв.м., кухні № 1-2 площею 7,3 кв.м., санвузлу №1-3 площею 0,9 кв.м., ванної № 1-4 площею 1,4 кв.м.; та господарських та побутових будівель та споруд: прибудови літ. «а», ганку літ. «гн», літньої кухні літ «Б», козирку до «Б», погребу літ. «пг», гаражу літ. «В», оглядової ями, сараю літ. «Ж», вбиральні літ. «З», водогону №4, паркану № 1, воріт № 2, замощення І.

Представник відповідачів за довіреністю ОСОБА_2 визнала позов та пояснила, що дійсно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1996 року спірним будинком не цікавляться, не доглядають за ним та не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до суду із заявами, посвідченими нотаріусами, в яких просили розглянути справу у їх відсутності та підтвердили, що дійсно з 1993 року вони не утримували спірний житловий будинок та не цікавились ним.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09 січня 1993 року міським відділом ЗАГС м.Запоріжжя, актовий запис № 262 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Шлюб між позивачкою та ОСОБА_6 був зареєстрований 21 січня 1951 року (а.с.13).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 22.10. 1965 року, р. № 1-6482 ОСОБА_6 купив житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с., а.с.58-59).

Відповідно до спадкової справи (а.с.,а.с.49-65), яка була витребувана судом за клопотанням позивачки, ОСОБА_3 оформила свідоцтво про право власності, посвідчене 25 листопада 1993 року нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, р. № 3-3215, згідно якого вона є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 - це її доля в спільному майні, нажитому подружжям під час шлюбу та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 25 листопада 1993 року нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, р.№ 3-3217, згідного якого вона є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1, як спадкоємець першої черги та у зв'язку із відмовою від спадщини на її користь ОСОБА_7.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_6 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 14 червня 1993 року зверталась відповідачка - ОСОБА_4 (а.с. 51 оборот).

1/8 частина жилого будинку належить ОСОБА_5 на підставі рішення Комунарського районного г. Запоріжжя від 10 січня 1996 року, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/8 частину жилого будинку задоволено та визнано за нею право власності на 1/8 частину жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Вказане рішення суду було роз'яснено ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 1996 року, в якій суд вказав, що за ОСОБА_3 залишається право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 після задоволена позову ОСОБА_5 на підставі рішення від 10 січня 1996 року (а.с. 19).

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 1996 року та ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 1996 року також пройшли державну реєстрацію в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації» 05 червня 1996 року в реєстровій книзі № 132 р.№ 19519 згідно реєстраційного посвідчення (а.с. 18).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 17 лютого 2015 року ПП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» власниками житлового будинку АДРЕСА_1 вказані: ОСОБА_3 - ? частини;. ОСОБА_6 - 1/8 частина; ОСОБА_5 - 1/8 частина ( а.с., а.с. 85, 89).

Відповідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна власність). Право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду. У пунктах 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року зазначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набуття чинності цим Кодексом.

Згідно із ст. 344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Право власності (ч.ч.1,2 ст. 328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6):

статті. 548 : Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. статті. 549 : Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини».

Відповідно до вимог статтей 548, 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) відповідачу ОСОБА_4 на час розгляду цієї справи належить 1/8 частина спірного будинку у зв'язку із прийняттям спадщини після смерті батька, не зважаючи на існуючу реєстрацію права власності на вказану частку за покійним ОСОБА_6 до цього часу в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації».

З 1996 року позивачка добросовісно, відповідно до цільового призначення, користується житловим будинком АДРЕСА_1, здійснювала поточні та капітальні ремонти, в повному обсязі сплачує комунальні платежі, доглядає за господарськими та побутовими будівлями та спорудами, обробляє земельну ділянку за вказаним адресом. Крім того, будь-якого іншого житла позивач не має, останнє є постійним та єдиним місцем проживання. Позивач ОСОБА_3 є добросовісними набувачем ? частини спірного житлового будинку, оскільки проживає у будинку на законних підставах, весь час володіє, користується нерухомим майном відкрито та безперервно.

При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 344 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частки житлового будинку за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності за набувальною давністю на: 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.1996 року; на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, яка успадкована ОСОБА_4 та зареєстрована в «Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6, а всього визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину ( 1/8 + 1/8 = ?) житлового будинку АДРЕСА_1, що складаються із:

- житлового будинку під літ. «А» загальною площею 74,5 кв.м. та житловою площею 57, 8 кв.м.: житлової кімнати №1-5 площею 9,1 кв.м; житлової кімнати №1-6 площею 11,1 кв.м; житлової кімнати №1-7 площею 20,1 кв.м.; житлової кімнати № 1- 8 площею 17,5 кв.м.; коридору № 1-1 площею 7,1 кв.м., кухні № 1-2 площею 7,3 кв.м., санвузлу № 1-3 площею 0,9 кв.м., ванної № 1-4 площею 1,4 кв.м.; - господарських та побутових будівель та споруд: прибудови літ. «а» площею 8,60 кв.м.; ганку літ. «гн» площею 1,60 кв.м.; літньої кухні літ «Б» площею 22, 90 кв.м.; козирку до «Б»; погребу літ. «пг» площею 5,80 кв.м.; гаражу літ. «В» площею 20,20 кв.м.; оглядової ями площею 2,50кв.м.; сараю літ. «Ж» площею 23,90 кв.м.; вбиральні літ. «З»; водогону №4; паркану № 1; воріт № 2; замощення І.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.Г. Стоматов