АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, посилаючись на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове споживання електроенергії поза приладом обліку. З метою фіксування зазначеного порушення було складено акт №106290 від 19 червня 2013 року та нараховано збитки в розмірі 1858 грн. 05 коп., а тому просили стянути з відповідача на їх користь вказану суму на відшкодування заподіяної необліковим користуванням електричної енергії шкоди та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2014 року позов ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на відшкодування збитків суму 1858 грн. 05 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення до електролічника, що спричинило матеріальну шкоду та порушило права Енергопостачальної компанії.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Так, судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до договору №1463100 від 02 грудня 2002 року про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області вона є споживачем електроенергії (а.с.17).

19 червня 2013 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до електропостачання після відключення через прилад обліку, про що складено акт №Н 106290 (а.с. 10).

На підставі зазначеного акту позивачем, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розраховано суму збитків, яка становить 1858,05 грн., а 26 червня 2013 року комісією позивача за особистою участі відповідача складено протокол, яким затверджено розмір збитків 1858,05 грн. (а.с. 11)

Крім того судом встановлено, що 10 травня 2012 року було винесено акт про відключення ОСОБА_2 від електропостачання, у зв'язку з тим, що вона мала заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 147 грн. 46 коп. (а.с.23), а згідно квитанцій про сплату за спожиту електроенергію від 10 та 11 травня 2012 року відповідач сплатила всю заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 170 грн. 45 коп. (а.с. 76), тобто відповідачем було погашено всю існуючу заборгованість.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку, а згідно ст. 35 цих Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі:

самовільного підключення до електричної мережі;

розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби;

порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості;

неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами;

невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії;

зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Проте пунктом 36 Правил передбачено, що відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику.

Тобто, відповідно до вищевикладеного енергопостачальник зобов'язаний після сплати заборгованості та усунення порушень поновити енергопостачання до місця проживання споживача.

А як вбачається з матеріалів справи, після сплати відповідачем вказаної вище заборгованості в її квартирі було поновлено електропостачання, проте ніяких документів про таке поновлення, а саме акт про підключення, чи інший документ, представником енергопостачальника складено не було та взагалі відповідача про це не повідомлялося, а також як вбачається з акту про порушення правил користування електричною енергією для населення №Н 106290 пломби на лічильну порушені не були, та відповідно підключеня електроживлення було здійснено без порушень, оскільки які порушення вчиненні відповідачем з цього приводу в акті взагалі не зазначені, тим більше, що будинок в якому знаходиться квартира відповідача має коридорний тип, та лічильники обліку електроенергії знаходяться поза межами квартир в коридорі загального користування на поверху будинку на якому знаходяться ці квартири, шо за собою тягне безперешкодне відключення та поновлення електропостачання електропостачальником до квартир споживачів без відома цих споживачів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях

Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами позивач зазначив про те, що відповідач самовільно підключилася до приладу обліку електроенергії, чим були порушені їх права, проте в порушення вказаних вимог закону позивачем в судовому засіданні взагалі не надано доказів самовільного підлючення відповідачем до приладу обліку електроенергії, а також матеріали справи ці обставини не знайшли свого підтвердження, такі докази не були ним надані і в апеляційній інстанції.

Крім того, доводи представника позивача про те, що відповідач після відключення від електроенергії зобов'язана сама звернутися до позивача із письмовою заявою про підключення до електроенергії колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодним нормативним актом України, а також Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, такого обов'язку для споживача взагалі не передбачено, тим більше, що саме на позивача покладено обов'язок після сплати споживачем заборгованості та усунення порушень поновити енергопостачання до місця проживання споживача та взагалі обов'язок підключення приладів обліку електричної енергії покладено на позивача відповідно до пункту 8 вказаних вище Правил.

Проте суд першої інстанції на ці обставини взагалі уваги не звернув.

За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, а тому вони задоволенню не підлягають, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Зачоне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О. Макаров

Судді: Ж.І. Максюта

М.Л. Прозорова