АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю представника заявника - Бондаренко В.Г.

представника боржника - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на судовий наказ Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2014 року

у справі за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА :

07 листопада 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави видано судовий наказ № 554/16458/14-ц за заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 5200 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості в сумі 4486 грн. 58 коп.; індексу інфляції в сумі 592 грн. 47 коп.; 3% річних в сумі 121 грн. 10 коп. та судового збору.

Даний судовий наказ одержано боржником 08 січня 2015 року та в межах встановленого законом строку в порядку ст. 105 ЦПК України подано заяву про скасування судового наказу з підстав пропуску стягувачем строку позовної давності звернення до суду з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 січня 2015 року заяву ОСОБА_4 про скасування вказаного судового наказу - залишено без задоволення.

З даною ухвалою ОСОБА_4 не погодилась та відповідно до ч. 9 ст. 105-1 ЦПК України, оскаржила судовий наказ в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, поданій згідно ч. 9 ст. 105-1 ЦПК України, ОСОБА_4 просить судовий наказ Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2014 року скасувати, роз'яснити стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Свої доводи аргументує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; незаконністю та необґрунтованістю вимог стягувача, оскільки незрозуміла загальна сума боргу; вказує, що вимоги в частині стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних заявлені з порушенням строку позовної давності; вважає, що між сторонами виник спір про право.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового наказу, постановленого судом першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на судовий наказ апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення судового наказу без змін.

Відповідно до положень ст. ст. 95-103 ЦПК України наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд, в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Встановлено, що 07 листопада 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави видано судовий наказ № 554/16458/14-ц за заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтава-теплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 5200 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості в сумі 4486 грн. 58 коп.; індексу інфляції в сумі 592 грн. 47 коп.; 3% річних в сумі 121 грн. 10 коп. та судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2014 року між сторонами укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Предметом даного договору визначено надання послуг з централізованого опалення та підігріву води в квартиру боржника АДРЕСА_1, опалювальною площею 58 кв. м. /а.с. 8/.

Нормами ч. 3 ст. 631 ЦК України передбачено можливість встановлювати сторонами, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

У листопаді 2014 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з теплопостачання, яка утворилася за квартирою АДРЕСА_1, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України.

На підтвердження розміру заборгованості за споживачем ОСОБА_4, проживаючої в квартирі №1 за вищевказаною адресою, стягувач надав належним чином виконані розрахунки /а.с.5-7/. Отже, предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення заборгованості, яка утворилася та рахується за ОСОБА_4, як власником квартири АДРЕСА_1 з покладенням на боржника відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності ОСОБА_4 на вищевказану квартиру підтверджується наявною у справі копією договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 /а.с. 3/.

Згідно наданого розрахунку вбачається, що ОСОБА_4 має заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2014 року /а.с. 5/.

Стягувач у заяві про видачу судового наказу достатньо повно мотивував нарахування за послуги теплопостачання у відповідності до встановлених тарифів; до заяви у додатку додав копії розпоряджень про затвердження тарифів, тому доводи боржника та його представника про те, що незрозуміла загальна сума заборгованості, не заслуговують на увагу. Окрім того, боржник не заперечує проти отримання послуг з теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 за вказаний період.

Не є підставою для скасування судового наказу також посилання в апеляційній скарзі на порушення заявником спеціальної позовної давності в один рік, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), з огляду на те, що стягувачем такі вимоги не заявлялися.

Таким чином, посилання апелянта та його представника на наявність між сторонами спору про право не доведено належними доказами та не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Судовий наказ видано судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 3 п. 1, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Судовий наказ Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: