Справа № 740/1427/15 Провадження № 22-ц/795/1032/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Гордієць Л. В. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.
при секретарі:Сахаровій К.О.
за участю:представника відповідача-ОСОБА_4., ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною ОСОБА_6 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми авансу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2015року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми авансу було задоволено.Судом стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 13250 грн. в рахунок повернення авансу, а також 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позову в повному обсязі.Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що в розумінні статей 202-206 ЦК України між ним та ОСОБА_5 було укладено саме договір завдатку, що підтверджується відповідною розпискою від 18.12.2014року про отримання апелянтом завдатку в сумі в 10000 грн. від ОСОБА_7 Вказана розписка, як зазначає апелянт, була посвідчена ріелтором ОСОБА_8 Апелянт вказує, що при вирішенні спору по суті судом не враховані положення статей: 546, 570, 571, 626, 627 ЦК України. Також апелянт зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_5 не заперечувала проти тієї обставини, що договір купівлі-продажу будинку не був укладений з її вини, крім того, як вважає апелянт, при написанні розписки ОСОБА_5 була присутня та розуміла, що в разі її відмови від купівлі будинку сума в розмірі 10000 грн. їй не буде повернута, про що їй було роз'яснено ріелтором ОСОБА_8

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити та залишити рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2015року без змін, оскільки воно є обґрунтованим.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36), не з'явився. Згідно з приписами ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції,-залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції не узгоджуються з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, зокрема, розпискою, складеною в письмовій формі (а.с.7), про те, що 18.12.2014 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 10000 грн. (еквівалент 500дол.США за курсом), як завдаток в рахунок продажу відповідачем позивачу до 01.02.2015року належного йому будинку по АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що в обумовлений сторонами строк, а також в подальшому договору купівлі-продажу будинку між сторонами укладено не було.

Відповідно до приписів ч.1 статті 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно з ч.1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до приписів статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи з правового аналізу норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичних обставин справи, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі - продажу будинку. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до розписки від 18.12.2014року (а.с.7), відповідач отримав від позивача 10000грн.(еквівалент 500 дол.США за курсом). Судом першої інстанції вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, що вказана сума є авансом. При цьому судом першої інстанції з врахуванням встановленого курсу купівлі-продажу іноземної валюти за гривню (а.с.6) визначено еквівалент 500дол.США за курсом в національній валюті станом на 27.03.2015року (дата звернення позивача з даним позовом до суду), який складає 13250 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, є вірним по суті висновок суду першої інстанції відносно того, що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми авансу в розмірі 13250грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також судом першої інстанції з врахуванням положень статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, обгрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Оскільки суд першої інстанції вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що так як сторони лише домовились укласти договір купівлі- продажу будинку, але відповідно його не оформили, то сплачений позивачем відповідачу платіж вважається авансом і повертається в тому розмірі , в якому надавався.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що при написанні розписки ОСОБА_5 була присутня та розуміла, що в разі її відмови щодо купівлі будинку відповідача передана нею відповідачу сума завдатку їй не повернеться, про що позивачу було роз'яснено ріелтором ОСОБА_8, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки суд першої інстанції на підставі фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, обгрунтовано прийшов до висновку, що так як договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: