Справа № 2-174/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді Чайкіна І.Б., секретарі Конограй В.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу заяву позивача про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок, зняття з реєстрації та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2013 року позовні вимоги було задоволено частково.

01 жовтня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява представника відповідача про розяснення рішення суду, в якій просить розяснити, що витребувати у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 значить вилучити у ОСОБА_1 та передати ОСОБА_2 автомобіль УАЗ 425 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 5959 гривень, холодильник « Снайге» вартістю 285 гривень, телевізор « Витязь» вартістю 340 гривень, пилосос « Дніпро» вартістю 140 гривень, килими 1,20х2,20 у кількості 2 шт., вартістю 200 гривень, килим 1,80х2,70 вартістю 130 гривень, килим 2,00х3,00 вартістю 290 гривень, машинку швейну «Подолка», вартістю 200 гривень, кімнатний гарнітур румунський вартістю 600 гривень, чайний сервіз вартістю 30 гривень, шкури норкові у кількості 4 шт. вартістю 60 гривень, килим вартістю 80 гривень, телевізор « Юність» вартістю 60 гривень, станок деревообробний вартістю 1100 гривень, вулики 20 шт. вартістю 300 гривень, на суму 6000 гривень, бджолосімї 20 шт.х250 гривень на суму 5000 гривень, віск бджолиний 80 кг х20 гривень на суму 1600 гривень, на загальну суму 22074 гривень, а у разі його відсутності стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 22074,00 гривень.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно рішення суду від 22.07.2013 року, вирішено витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 автомобіль УАЗ 425 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 5959 гривень, холодильник « Снайге» вартістю 285 гривень, телевізор « Витязь» вартістю 340 гривень, пилосос « Дніпро» вартістю 140 гривень, килими 1,20х2,20 у кількості 2 шт., вартістю 200 гривень, килим 1,80х2,70 вартістю 130 гривень, килим 2,00х3,00 вартістю 290 гривень, машинку швейну «Подолка», вартістю 200 гривень, кімнатний гарнітур румунський вартістю 600 гривень, чайний сервіз вартістю 30 гривень, шкури норкові у кількості 4 шт. вартістю 60 гривень, килим вартістю 80 гривень, телевізор « Юність» вартістю 60 гривень, станок деревообробний вартістю 1100 гривень, вулики 20 шт. вартістю 300 гривень, на суму 6000 гривень, бджолосімї 20 шт.х250 гривень на суму 5000 гривень, віск бджолиний 80 кг х20 гривень на суму 1600 гривень, на загальну суму 22074 гривень, а у разі його відсутності стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 22074,00 гривень.

Рішення суду є правовстановлюючим документом, яке породжує певний обсяг прав та обовязків для сторін, які приймали участь у справі.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про розяснення рішення суду, суд вважає за необхідне розяснити представнику відповідача рішення від 22.07.2013 року, вказавши наступне.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.221 ЦПК України розяснюється лише резолютивна частина рішення, роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно п.3 ч.1 ст.32 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 06.06.2014 року відмовлено у відкритті провадження з посиланням на те, що відсутній спосіб виконання рішення суду.

Тобто, дійсною підставою звернення до суду з заявою про розяснення рішення суду стала незрозумілість резолютивної частини рішення суду державному виконавцю.

З огляду на це, суд вважає доцільним розяснити, що витребування нерухомого майна від боржника ОСОБА_1 відноситься до такого примусового заходу виконання рішення суду, як вилучення у боржника та передача стягувачу визначеного в резолютивній частині рішення суду майна, що визначено п.3 ч.1 ст.32 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.61 Закону України Про виконавче провадження у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного керуючись ст. 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок, зняття з реєстрації та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна задовольнити.

Розяснити рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2013 року.

Розяснити, що рішення суду від 22.07.2013 року, яким вирішено витребувати від у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 значить вилучити у ОСОБА_1 та передати ОСОБА_2 автомобіль УАЗ 425 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 5959 гривень, холодильник « Снайге» вартістю 285 гривень, телевізор « Витязь» вартістю 340 гривень, пилосос « Дніпро» вартістю 140 гривень, килими 1,20х2,20 у кількості 2 шт., вартістю 200 гривень, килим 1,80х2,70 вартістю 130 гривень, килим 2,00х3,00 вартістю 290 гривень, машинку швейну «Подолка», вартістю 200 гривень, кімнатний гарнітур румунський вартістю 600 гривень, чайний сервіз вартістю 30 гривень, шкури норкові у кількості 4 шт. вартістю 60 гривень, килим вартістю 80 гривень, телевізор « Юність» вартістю 60 гривень, станок деревообробний вартістю 1100 гривень, вулики 20 шт. вартістю 300 гривень, на суму 6000 гривень, бджолосімї 20 шт.х250 гривень на суму 5000 гривень, віск бджолиний 80 кг х20 гривень на суму 1600 гривень, на загальну суму 22074 гривень, а у разі його відсутності стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_6 грошову компенсацію у сумі 22074,00 гривень, підлягає до примусового виконання органами державної виконавчої служби з застосуванням такого заходу примусового виконання рішення як вилучення визначеного в натурі майна у боржника та передачі його стягувачу, з застосуванням ст.ст.75,61 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І. Б. Чайкін