Справа № 147/170/15-ц Провадження № 22-ц/772/1767/2015Головуючий в суді першої інстанції Савченко С. М.
Категорія 27Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Чорного В.І.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.04.2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.05.2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При наданні кредиту, відповідачем була підписана заява у якій вона підтвердила, що вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складають між нею і Банком кредитний договір, зобов'язання за яким позивач виконав і надав кредитні кошти, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2014 року складала 14 623,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2 345,90 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 12 277,72 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (відсоткова складова) - 533,37 грн..Позивачем зазначено, що судовим наказом Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.01.2009 року стягнуто заборгованість із відповідача в розмірі 3 956,28 грн., а тому за виключенням вже стягнутої заборгованості за судовим наказом, просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в загальній сумі 11 700,71 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн..

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, при цьому робиться посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, при цьому застосував положення ст. 267 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, видану до 05/09, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується підписаною відповідачем заявою, в якій вона також засвідчила про своє ознайомлення та згоду із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою.

Згідно з п. 3.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві і пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви.

Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору Клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на виконання умов договору, позивач надав ОСОБА_2 передбачені договором кошти, однак відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту в повній мірі не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розрахунок якої надано позивачем.

Судовим наказом Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.01.2009 року із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість в розмірі 3 956, 28 грн..

Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У правовій позиції, висловленій у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі №6-134цс14, передбачено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з урахуванням положень укладеного між сторонами договору та заяви про застосування позовної давності, прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі твердження не спростовують висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.І. Чорний

З оригіналом вірно: