Справа № 219/3986/15-ц
Провадження № 2/219/1979/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Матченову А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 січня 2008 року Ізмайловським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, проте подружні відносини між ними не склалися, тривалий час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, укладений між сторонами (а.с.12).

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову (а.с.11).

Відповідно до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що між ОСОБА_2, громадянином Російської Федерації, та ОСОБА_1, громадянкою України, укладено шлюб, який 18 січня 2008 року зареєстрований Ізмайловським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, про що складено відповідний актовий запис № 78 та видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим 6 лютого 2009 року Часовоярською міською радою Донецької області (а.с.7), сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітній проживає з матір'ю - ОСОБА_1 Спору про його місце проживання немає.

Статтею 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ратифікованою Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Російською Федерацією, передбачено, що по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

З огляду на викладене, при розгляді позову ОСОБА_1, громадянки України, яка зареєстрована та постійно проживає в України разом з дитиною, до ОСОБА_2, громадянина Російської Федерації, який постійно проживає на території Російської Федерації, про розірвання шлюбу, суд застосовує чинне законодавство України.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 104, 105, 110, 113, 114 Сімейного кодексу України, з урахуванням Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 18 січня 2008 року Ізмайловським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином Російської Федерації, НОМЕР_1, виданий 1 лютого 2005 року Управлінням внутрішніх справ міста Кургана Курганської області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, паспорт НОМЕР_4, виданий 11 вересня 2008 року Артемівським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, актовий запис номер 78.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик