Справа № 199/1657/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Куріної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 13 в будинку № 70 по пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську, укладений 3 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, а також скасувати державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року задоволено позовні вимоги по цивільній справі № 2-1320/11 (2/401/423/12) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, третя особа ТОВ Агенство Сонячне місто про стягнення коштів, зокрема, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 303364 грн. Рішення суду набрало законної сили 4 червня 2013 року. З метою забезпечення позову ухвалою суду від 14 квітня 2010 року було накладено заборону відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, а саме квартиру № 3 в будинку № 70 по пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську. Незважаючи на це 3 липня 2013 року ОСОБА_4 здійснила відчуження вказаного нерухомого майна. Позивач вважає, що цим порушено його право на отримання виконання рішення суду за рахунок забезпечення позову.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2, в якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно шляхом накладення арешту на квартиру № 13 в будинку № 70 по пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську та заборони відповідачу ОСОБА_5, яка відповідно до договору купівлі-продажу від 3 липня 2013 року є власником вказаного нерухомого майна, проводити будь-які дії та укладати правочини щодо застави, дарування, продажу або іншим способом відчужувати це майно.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири № 13 в будинку № 70 по пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську, укладеного 3 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та скасування державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

Заявлені позивачем позовні вимоги, не повязані з набуттям прав на вищевказане нерухоме майно, та мають немайновий характер.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2010 року застосовані заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, третя особа ТОВ Агенство Сонячне місто про стягнення коштів шляхом заборони відчуження квартири № 13 у будинку № 70 по пр. імені Газети Правда в м. Дніпропетровську. Тому в разі прийняття судом рішення про задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї квартири та скасування державної реєстрації права власності набувача за цим договором, позивач має право вимагати виконання рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на його користь грошових коштів за рахунок нерухомого майна, щодо якого застосовані заходи забезпечення позову відповідно до зазначеної ухвали.

За таких обставин, суд вважає, що законні підстави для забезпечення позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності відсутні та у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.Ю. Марченко