Провадження № 2/756/2690/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

У своєму позові позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначений за домовленістю між батьками відповідно до договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей від 10 жовтня 2013 року в твердій грошовій сумі з 24300 грн. (8100 грн. на кожну дитину) на іншу суму, яку позивач має можливість сплачувати, в розмірі 2000 грн. на кожну дитину.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

У судовому засіданні 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 заявлено зустрічну позовну заяву про зміну розміру аліментів, яку судом прийнято до спільного розгляду.

07 травня 2015 року у судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про залишення без розгляду позову про зміну розміру аліментів, яка була задоволена ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року. (а.с. 2 т.ІІІ)

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва залишився зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. (а.с. 124-137)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2013 року між сторонами укладений договір про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання по сплаті на користь позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 8100 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, щомісяця. Позивач вказує, що майновий стан платника аліментів - відповідача на даний час покращився. За даними позивача відповідач здійснив погашення кредиту, отриманого ним за кордоном, часто виїздить за кордон, де перебуває протягом тривалого часу. Крім того, у 2014 році відповідач продав нерухомість, якою володів на праві приватної власності. Також відповідач отримує чималий дохід від своїх бізнес-проектів, який ним приховується, але підтверджується публічними виступами відповідача на телебаченні, рекламною кампанією в інформаційному просторі та мережі Інтернет. Наведені факти, на думку позивача, свідчать про покращення матеріального стану відповідача, що є підставою для збільшення розміру аліментів у гривневому еквіваленті. Визначаючи розмір аліментів, позивач посилається на значне зростання курсу долара США до гривні, а тому вважає, що розмір аліментів має бути визначений відповідно до поточного курсу долара США, встановленого НБУ.

Посилаючись на положення Сімейного кодексу України, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей до 21050 грн. з розрахунку на кожну дитину щомісяця, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 21050 грн. на кожну дитину, але не менше 63150 грн., щомісяця, починаючи з 20 квітня 2014 року.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач зазначила, що відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітній дітей на початку 2014 року, відновив часткову сплату аліментів лише після вчинення нотаріусом другого виконавчого напису. За цей час відповідач здійснив відчуження квартири, яка належала йому на праві приватної власності, та вклав усі гроші до свого бізнес-проекту. За час перебування у шлюбі сторонами придбана квартира в республіці Туреччина за 90000 євро, квартира придбана за рахунок спільних заощаджень. Вказана квартира також була відчужена відповідачем. Створення аудіовізуальних творів за участю телеканалу ТВі здійснювалося за рахунок відповідача, доходу від контракту з телеканалом ТВі (ТОВ «ІНФО24») ОСОБА_2 отримати не повинен був.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Відповідач пояснив, що після підписання договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей за ініціативи ОСОБА_1 розпочалася кампанія з дискредитації іміджу ОСОБА_2, що негативним чином відобразилося на матеріальному стані відповідача, контракт з телекомпанією ТВі продовжено не було, відповідач втратив основне джерело доходів, на яке він розраховував, погоджуючись сплачувати аліменти у розмірі 8100 грн. на утримання однієї дитини в місяць. Відповідач зазначив, що він неодноразово звертався до позивача з пропозиціями переглянути розмір аліментів, однак сторони не змогли дійти згоди щодо цього питання у позасудовому порядку. Крім того, відповідач пояснив, що кошти, отримані ним від продажу його квартири по АДРЕСА_1, були витрачені на оплату його боргів та вкладені у бізнес-проекти, які на даний час прибутку не принесли. Також відповідач зазначив, що квартира у Туреччині була ним придбана за рахунок коштів його батьків та з метою оздоровлення його матері, у зв'язку з чим в подальшому така квартира була переоформлена на ім'я матері відповідача безоплатно. На час розгляду справи відповідач частково сплачує аліменти за рахунок коштів, отриманих ним від здачі в оренду квартири, та роялті, інших доходів відповідач не має.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що позивач ухиляється від прийняття виконання аліментних зобов'язань шляхом закриття банківського рахунку, на який відповідач сплачував аліменти, не з'являється у відділенні органу поштового зв'язку для отримання аліментів. Представник відповідача наголосила, що внаслідок продажу нерухомості майновий стан відповідача не покращився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у справі, суд встановив наступне.

21 лютого 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 176. (а.с.9)

Від шлюбу з відповідачем у позивача народилися син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.10)

10 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), в якому сторонами погоджено місце проживання дітей, порядок здійснення батьківських прав та сплати аліментів, додаткових витрат. (а.с.4)

Відповідно до п. 4.3. договору розмір аліментів, які підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, становить на одну дитину не менше 8100 грн., що еквівалентно по курсу НБУ на момент платежу 1000 доларів США. Сплата аліментів здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на всіх дітей загальною сумою 24300 грн.

Згідно з п. 5.3. договору сторони зобов'язалися переглянути умови цього договору протягом одного місяця з моменту настання певних обставин, зокрема, у разі зміни матеріального стану, погіршення здоров'я будь-якої із сторін до договору, тощо.

Договір укладений між сторонами у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В., реєстровий номер 4095.

У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника аліментів.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, справа № 6-143цс13)

Як убачається з матеріалів справи, у лютому 2006 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві. Під час перебування у шлюбі з відповідачем у позивача народилося троє дітей, які на момент розгляду справи в суді не досягли повноліття.

У жовтні 2013 року сторони досягли домовленості з приводу визначення місця проживання дітей та порядку сплати аліментів на їхнє утримання шляхом підписання договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 10 жовтня 2013 року, завіреного нотаріально.

За умовами договору неповнолітні діти проживаються разом з позивачем, а відповідач зобов'язався сплачувати аліменти на їхнє утримання.

За довідкою від 29 вересня 2014 року, виданою ДПІ у Подільському районі м.Києва, відповідач перебуває на обліку як фізична особа - підприємець в ДПІ у Подільському районі м.Києва, починаючи з 30 грудня 2003 року. (а.с. 139)

30 червня 2013 року між ТОВ «ІНФО24» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про створення об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів, за умовами якого позивач зобов'язався здійснити виробництво телевізійних передач.

Згідно з п. 13.1 даного договору такий набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Відповідно до додатку № 1 до договору про створення об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів загальна сума винагороди відповідача за виготовлення передач у кількості 24 штук становила 483600 грн. (а.с. 156 т. І)

Відповідно до довідки АТ «ПроКредит Банк» від 17 червня 2014 року за період з січня 2012 року по червень 2014 року на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_2, надійшли грошові кошти у загальній сумі 345761,50 грн., з яких після жовтня 2013 року відповідач отримав на свій рахунок лише 100 грн.

Згідно з довідкою ДПІ у Подільському районі м. Києва від 22 січня 2015 року відповідач отримав дохід від здійснення підприємницької діяльності у 2012 році - 313564,00 грн., у 2013 році - 22300,00 грн., у 2014 році дохід відсутній. (а.с. 200 т.І)

10 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюбний договір, за умовами якого подружжя дійшло згоди, що особистою приватною власністю відповідача є квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3. (а.с. 7-8 т. І)

09 квітня 2014 року відповідачем укладено договір продажу вказаної квартири за 761800 грн. (а.с. 51-53 т.ІІІ)

Згідно з договором продажу нерухомості відповідачем придбано об'єкт нерухомого майна (квартиру) на території Республіки Туреччина за 84000 турецьких лір. 16 грудня 2014 року вказана квартира була відчужена відповідачем на користь його матері ОСОБА_8

У листопаді 2014 року відповідачем отримано дохід з продажу ліцензій на використання об'єкта права інтелектуальної власності (літературного твору) на користь ТОВ «НФ» у загальному розмірі 13800 грн. (а.с. 30-35 т.ІІІ)

Крім того, у лютому 2015 року ОСОБА_2 отримав від ТОВ «Видавництво Фоліо» роялті у загальній сумі 4450 грн. та частково роялті автору виплачено книжками. (а.с. 41-50 т. ІІІ)

У березні 2015 року відповідач отримав винагороду за проведення вистави у розмірі 1500 грн. на підставі договору про надання послуг від 12 березня 2015 року, укладеного з ФОП ОСОБА_9 (а.с. 38-40 т. ІІІ)

Згідно з поясненнями відповідача його щомісячний дохід наразі становить приблизно 10000 - 12000 грн. на місяць. (а.с. 15-17 т. ІІІ)

Аналізуючи докази зібрані по справі, суд доходить наступних висновків. У жовтні 2013 року між сторонами укладено договір про фінансове забезпечення дітей, де ними погоджено щомісячний розмір аліментів у сумі 8100 грн. на кожну дитину. На час укладення вказаного договору для відповідача існувала ймовірність отримання ним доходу у сумі 483600 грн. на підставі договору, укладеного з ТОВ «ІНФО24», однак за об'єктивних обставин такий доход відповідачем отримано не було. Крім того, у власності відповідача станом на жовтень 2013 року вже перебувала квартира по АДРЕСА_1, яка згодом ним була відчужена. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не має стабільного доходу, його дохід носить нерегулярний мінливий характер. Докази значного покращення матеріального становища відповідача у матеріалах справи відсутні. Встановлені судом факти продажу відповідачем нерухомості, що перебувала у його власності на момент визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не свідчать про значне покращення матеріального становища відповідача, оскільки не є його доходом.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем витрат у значних розмірах (придбання у власність нерухомості, транспортних засобів, земельних ділянок, тощо), які б давали підстави стверджувати про покращення матеріального становища платника аліментів.

Також суд приймає до уваги, що сторонами визначено розмір аліментів на утримання дітей, що у більше ніж шість разів перевищує прожитковий мінімум, встановлений на одну дитину відповідного віку. Позивачем не обґрунтована необхідність у збільшенні витрат на утримання дітей.

До того ж, умовами укладеного договору про фінансове забезпечення дітей загальний розмір аліментів, що підлягають сплаті, виражений у національній валюті України. Порядок перерахунку розміру аліментів в залежності від зміни курсу долара США до гривні сторонами не передбачено. Сплата аліментів відповідачем переважно проводиться у гривні. Посилання позивача на те, що розмір аліментів має бути визначений, виходячи з поточного курсу долара США до гривні на момент оплати, правового значення для вирішення даного спору не має.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко