28.05.2015 Провадження № 2/331/832/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Рухловій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що навчається,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є донькою відповідача ОСОБА_2, який перебував у шлюбі з її матірю ОСОБА_3 з 20.07.1996 р. по 15.05.2008 р.

На теперішній час ОСОБА_1 продовжує навчання в Класичному приватному університеті де не отримує стипендію, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Її батько ОСОБА_2 має постійне місце роботи в Національному заповіднику "Хортиця", де працює головним інженером, аліментів на утримання інших осіб несплачує. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на навчання в1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, посилаючись на обставини викладені у позові, підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно з якими позов не визнав повністю, вважав що ОСОБА_4 не повинен сплачувати позивачу аліменти. В якості обгрунтування такої позиції зазначив, що ОСОБА_4 з липня 2013 року одружений зі ОСОБА_5, яка не працює, знаходиться на його утриманні разом із неповнолітньою донькою від першого шлюбу - ОСОБА_6 2002 р.н. Від шлюбу зі ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_7 2012 р.н., який, до того ж, має ряд захворювань, що потребує значних матеріальних витрат на лікування. Невелика заробітна плата відповідача не надає йому можливості забезпечення того прожиткового мінімуму для своєї сімї, який встановлений Законом України "Про Державний бюджет на 2015 рік."

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник уточнили свою позицію, зазначивши, що відповідач може сплачувати аліменти ОСОБА_1 в розмірі 1/7 від його заробітку (доходу).

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом серії НОМЕР_2 про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є ОСОБА_2, ОСОБА_3. (а.с. 3)

Позивачка ОСОБА_1 проживає з матір'ю - ОСОБА_3 та находиться на її утриманні (а.с. 6).

Відповідно до договору про платне надання освітних послуг від 29.08.2014 р. та довідки №1520 від 03.03.2015 р. ОСОБА_1 01.09.2014 року вступила до Класичного приватного університет, де навчається на 1 курсі, стипендію не отримує.

Відповідно до п. 5. договору, розмір плати за весь термін навчання складає 26800 грн.

Згідно із свідоцтвом про шлюб від 31.07.2013 р. ОСОБА_4 одружений зі ОСОБА_5 Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від цього шлюбу ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_7 2012 р.н., який, проживає разом з батьком та, як свідчить медична документація, хворіє на гострий обструктивний бронхит (а.с.36-40, 55-5961).

Відповідач ОСОБА_4 працює у Національному заповіднику "Хортиця" з 08.04.2010 р. на посаді провідного інженера інженерно- господарського відділу. Згідно з довідкою про доходи від 27.05.2015 р. за березень- травень 2015 року отримав заробітну плату в розмірі 17598,35 грн. (а.с.63).

Дружина відповідача - ОСОБА_8, також, працює у Національному заповіднику "Хортиця" з 03.03.2009 р. на посаді інженера ІІ категорії інженерно-господарського відділу. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.41-44).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

З матеріалів справи вбачається, що повнолітній ОСОБА_1 не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, оскільки відповідач є працездатним, має постійне місце роботи.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання покладається на обох батьків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням матеріального становища відповідача, його мінливого доходу, працездатності, наявності на утриманні непрацездатної матері, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання.

Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 180, 182, 184, 200 СК України, та у відповідності до принципу адекватності, співмірності та розумної достатності аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_1, яка продовжує навчання, з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 27 березня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, проте, розмір аліментів, що заявлений позивачем є завищеним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 27.03.2015 року до закінчення ОСОБА_1 навчання в «Класичному приватному університеті», але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, в дохід держави судовій збір у розмірі 243, 60 грн.

В решті позовних вимог відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Антоненко