Єдиний унікальний номер 240/199/15-ц Номер провадження 22-ц/775/149/2015
Головуючий у 1 інстанції - Куліков В.В. Доповідач - Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В., Тимченко О.О.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд при ухваленні рішення безпідставно не прийняв до уваги пояснення законного представника позивача щодо отримання орендної плати в неповному розмірі та що відповідач одержав її підпис після визнання недієздатною.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Висновок суду відповідає обставинам справи та зроблений з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України, ст. 13 Закону України "Про оренду землі" за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно зі ст. 21 України "Про оренду землі", розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок загальною площею 8,25 га. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 28 грудня 2012 року уклали договір оренди землі № 3591 строком на 50 років, за умовами якого орендар зобов'язується виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься протягом року з 25 червня по 25 грудня поточного року (ас. 6-7, 8-9).

Суд також установив, що розмір орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції за 2012-2014 роки складає 5614 грн. 71 коп. на рік. Зазначена обставина сторонами не оспорювалась.

Згідно з відомістю на видачу орендної плати за земельну частку (пай), ОСОБА_1 отримала орендну плату у розмірі по 5615 грн. за 2012 рік 18 грудня 2012 року; за 2013 рік - 18 жовтня 2013 року; за 2014 рік - 20 вересня 2014 року. Отримання орендної плати підтверджується особистим підписом орендодавця (ас. 24).

Тобто, орендна плата виплачена у визначеному договором розмірі.

Установивши такі факти, суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача

про стягнення недоплаченої суми орендної плати не підлягають задоволенню. Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 у спірний період не отримувала орендну плату. ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_1, в апеляційній скарзі визнає, що підпис у відомості зроблений його матір'ю.

Доводи скарги про те, що суд безпідставно не прийняв до уваги пояснення законного представника щодо отримання ОСОБА_1 орендної плати в неповному розмірі, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються письмовими доказами.

Не може бути підставою для задоволення позовних вимог та обставина, що за 2014 рік орендна плата отримана 20 вересня 2014 року, тобто після визнання ОСОБА_1 недієздатною, оскільки законним представником ОСОБА_2 не надані належні та допустимі докази неотримання грошових коштів у розмірі, зазначеному у відомості.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді