Справа № 223/277/15-ц
Провадження № 2/223/140/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Жамбровського С.І., при секретарі Соколовій Л.М., розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області, в порядку ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 158 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодженням здоров'я на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до Вугледарського міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодженням здоров'я на виробництві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 16.06.1987 року по 22.02.2014 року позивач працював на підприємствах вугільної промисловості, зокрема з 31.05.1989 року на Державному підприємстві «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1» з повним робочим днем у шахті, звідки був звільнений за станом здоров'я. Праця у шахті під землею супроводжувалася підвищеною небезпекою. Ця робота з особливими природними, географічними, геологічними умовами підвищеного ризику для здоров'я, яка пов'язана з шкідливими, тяжкими та небезпечними умовами праці в несприятливих умовах, з постійним контактом з пилом, токсичними газами, з постійними фізичними навантаженнями. Саме в таких умовах позивач і отримав професійне захворювання, втрата працездатності за яким встановлена вперше у 2014 році. У висновку Донецької обласної клінічної лікарні професійних захворювань №246/232 від 11.02.2014 року вказано, що позивачу встановлений наступний діагноз: хронічна вертеброгенна попереково-крижова радікулопатія зі стійким больовим, помірним м'язово-тоничним синдромами, вираженим корінцевим синдромом зліва, статико-динамічними порушеннями хребта та ходи. Захворювання професійне - встановлено вперше. Позивачу протипоказана праця в підземних умовах, тяжка фізична праця, у вимушеному положенні тіла, несприятливому мікрокліматі. Крім основного, позивач має, ще супутні захворювання, попереково-крижовий остеохондроз, протрузія дисків L2-S1, формування грижі диску L3-L4, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, СН, гастроезофагальна рефлексна хвороба, хронічний гастродуоніт, холецистит, пресбіопія. У акті розслідування професійного захворювання від 17.02.2014 року, комісія по розслідуванню прийшла до висновку, що настало у нього професійне захворювання хронічна вертеброгенна пояснично-кресцова радікулопатия при таких обставинах: неудосконаленість технологічного процесу, відсутність засобів індивідуального захисту. Причиною професійного захворювання стало фізичне перевантаження. 27.02.2014 року позивач пройшов медичне освідчення в Обласній медично-соціальній експертній комісії м. Донецьк, висновком якої йому була вперше встановлена стійка втрата працездатності у 50%, та III група інвалідності на строк до 27.02.2016 року. На основі висновків МСЕК, протипоказана тяжка фізична праця, робота у вимушеній позі, та робота в підземних умовах, необхідне санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування, а також постійний «Д» нагляд у лікарів. З'явленні у позивача професійні захворювання та їх наслідки приводять його до тяжких фізичних і моральних страждань, порушені нормальні життєві зв'язки. Його життєдіяльність обмежена. В теперішній час, він має достатньо серйозні порушення здоров'я, на підставі професійних захворювань, та супутніх захворювань. Змінився звичайний спосіб життя. Його постійно переслідує і мучає біль у спині, біль при диханні за грудиною. Дуже часто він навіть не може встати з ліжка, особливо вранці, може нагнутися, а потім не змозі розігнутися. Він не може довго знаходитися в одній і тій самій позі, тощо. Досить часто його переслідує нестерпний головний біль, періодичний серцевий біль. Все це приводить до страждань, та дискомфорту. Внаслідок вказаних погіршень здоров'я він вимушений значний час витрачати на відвідування лікувальних закладів, проходження лікування, обстеження та консультації спеціалістів, немаючи можливості спілкуватися зі своїми близькими, що в свою чергу завдає йому неподобства, обмеження спілкування з сім'єю, та порушення нормальних життєвих зв'язків. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, в порядку відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, внаслідок пошкодження здоров'я на виробництві, одноразово, 50000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та в тому, що він довіряє своє представництво під час судового засідання своєму представнику ОСОБА_2

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі, та письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач працював на підприємстві свідомо та добровільно та знав, що специфіка роботи по його професії передбачає працю у шкідливих умовах для здоров'я. В будь-який час позивач міг розірвати з підприємством трудові відносини та змінити свою професію. Позивач має право звернутися до «Фонду від н/випадків…» за місцем проживання з заявою про відшкодування витрат на придбання ліків та лікування.

Судом встановлено, що позивач працював на «Шахті ім. ХХІ з'їзду КПРС» виробниче об'єднання «Добропільвугілля» з 16 червня 1987 року по 18 червня 1987 року з повним робочим днем під землею, з 31 травня 1989 року по 22 лютого 2014 року на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з повним робочим днем під землею (а. с. 7 - 8).

Медичним висновком ЛЕК СЛПЗ про наявність професійного характеру захворювання №246/232 від 11 лютого 2014 року встановлено професійне захворювання: хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія зі стійким больовим помірним м'язово-тонічним синдромами, вираженим корінцевим синдромом зліва; статикс динамічними порушеннями хребта та ходи. Протипоказання робота в підземних умовах, важка фізична праця, вимушене положення тіла несприятливому мікрокліматі (а. с. 9 - 11).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 лютого 2014 року вказано про наявність шкідливих умов праці зазначено - тяжка фізична праця: 2 ступеня 3 класу (шкідливі), обставини при яких виникло професійне захворювання - недосконалість технологічного процесу та незабезпеченість працівників протирадикулітними поясами, причини виникнення - фізичне перенавантаження (а. с. 12).

Висновком МСЕК визначено втрату працездатності у позивача на 50 відсотків, ІІІ група інвалідності, з 26 лютого 2014 року по 1 березня 2016 року (а. с. 13).

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, їх допустимість та належність, вважає що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

Згідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання пошкоджено здоров'я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП .

Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 50000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума є завищеною і не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності та групі інвалідності.

Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, з огляду на важкі безстрокові наслідки професійних захворювань, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, з урахуванням склавшоїся судової практики, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,6 грн. на користь держави.

На підставі вищевикладеного в ст. 1168 ЦК України, ст. 153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 88, 208 - 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодженням здоров'я на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразово, 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області С.І. Жамбровський