АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/3695/15 Головуючий у 1 інстанції -Парамонов М.Л.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

При секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Орган опіки та піклування Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою і просила ухвалити рішення, яким визнати свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, а також просила встановити опіку над сином, призначивши її опікуном.

Послалась на те, що її син ОСОБА_2 є інвалідом І групи з дитинства у зв»язку з психічним захворюванням. У зв»язку з цією хворобою він не розуміє значення своїх дій, не може свідомо керувати своїми діями та потребує постійного стороннього догляду і опіки.

Зазначила, що її син проходив стаціонарне лікування у Київській міській клінічній лікарні №1 у відділенні неврології та перебуває на обліку у Київській міській психоневрологічній лікарні №2.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 12 січня 2015 року заява задоволена частково.

Судовим рішенням ухвалено обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено над ним піклування та призначено піклувальником його матір - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.36-37/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати її сина ОСОБА_2 недієздатним та встановити над ним опіку, а не піклування /а.с.43-45/.

Послалась на те, що судово-психіатрична експертиза, яка проведена за ухвалою суду першої інстанції неправильно визначила психічний стан її сина, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення ОСОБА_1 та прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Згідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров»я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов»язки.

Відповідно до ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

А, відповідно до ч.2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином заявниці ОСОБА_1, з 2000-х років по цей час отримував медичну допомогу психіатра диспансеру з діагнозом «Резидуально-органічне ураження головного мозку з інтелектуальним недорозвитком та руховою розгальмованістю на тлі дитячого церебрального паралічу», при оглядах виявляв слабу пам»ять, недорозвиток інтелекту, торпідність мислення, рухову розгальмованість, недостатність критики до свого стану.

Вважаючи за необхідне визнати сина недієздатним та встановлення над ним опіки, ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду.

В силу ч.1 ст.239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров»я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1, та обмежуючи цивільну дієздатність ОСОБА_2 і, встановлюючи над ним піклування, суд першої інстанції правомірно керувався висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №483 від 10.06.2014 року, призначеної за ухвалою суду першої інстанції, згідно якої, ОСОБА_2 страждає психічним захворюванням з діагнозом «резидуально-органічне ураження головного мозку у вигляді дитячого церебрального паралічу з легкою розумовою відсталістю» (F70 згідно з МКХ-10), який за ступенем своєї вираженості істотно впливає на здатність підекспертного усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв»язку з чим ОСОБА_2 потребує встановлення над ним піклування, а встановлення опіки не потребує /а.с.21-22/.

Посилаючись в апеляційній скарзі на неправильність вирішення судом першої інстанції судового спору, заявниця вважає, що суд повинен врахувати невідповідність експертного висновку дійсного стану здоров»я її сина.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки скаржницею не надано належно обґрунтованих доказів недієздатності її сина ОСОБА_2 та не спростовано висновки вище зазначеної судово-психіатричної експертизи №483 від 10.06.2014 року.

У зв»язку з цим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді