Справа № 500/7987/14-ц
Провадження № 2/500/444/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 11.02.2015 року уточнив та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, а також державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в установленому законом порядку не була проведена за ОСОБА_4.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 404/3 від 09.08.1957 року ОСОБА_4 була відведена земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 600 кв.м. Згідно Договору «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку» від 17.08.1957 року, ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 в м. Ізмаїлі Одеської області.

Відповідно до архівної довідки № 1-С від 23.12.2014 року, наданої КУ «Ізмаїльський архів», в матеріалах виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області є рішення № 198 від 20.05.1963 року о перенумерації провулка Коцюбинського на вулицю Кармелюка.

Згідно архівної довідки № 1/1-С від 20.01.2015 року, наданої КУ «Ізмаїльський архів», домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Ізмаїлі Одеської області було перенумеровано на № 26.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого відділом громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38353306 від 12.09.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 являються:

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.01.1955 року;

- донька ОСОБА_5 (згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 10.09.2014 року, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_5»).

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1 тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкала, що підтверджено будинковою книгою, де зазначено, що ОСОБА_5 вибула 12.08.1970 року, та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 38349492 від 12.09.2014 року, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. № 2161/02-14 від 12.09.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, а також державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в установленому законом порядку не була проведена за ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар