Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/683/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді : Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретаря: Кравченко Я.С.

за участю представника позивача та відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Страхова група «Універсальна» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Страхова група «Універсальна» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди .

Заслухавши доповідача,пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Страхова група «Універсальна» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди

Позивач зазначав, що 10 червня 2013 року о 12 год.50 хв. на дорозі Р-17 Біла Церква-Тетіїв - Липовець - Гуменне сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген транспортер», який належить ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Шкода октавія», який належить ОСОБА_4 під його ж керуванням. Причиною ДТП є те, що водій ОСОБА_2, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті автодоріг не надав дорогу автомобілю «Шкода октавія», внаслідок чого сталося зіткнення та пошкодження автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген транспортер» ОСОБА_2 застрахована у позивача на підставі договору від 01 листопада 2012 року.Страхове відшкодування в сумі 31152 грн. перераховано позивачем 21 листопада 2013 року на банківський рахунок ОСОБА_4

Просив стягнути в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування 31152 грн. з винуватця ДТП ОСОБА_2, оскільки відповідач не повідомив страхову компанію про скоєння ДТП.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року в позові відмовлено. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не може нести відповідальність за несвоєчасне повідомлення про факт скоєння ДТП, оскільки він тимчасово керував автомобілем, який належить ОСОБА_3, не міг знати про укладення договору і обов'язок повідомити страховика про ДТП відповідно до ст.989 ЦК України лежить на страхувальнику - власнику автомобіля.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідно до спеціального закону обов'язок відшкодувати в порядку регресу страхове відшкодування покладається на водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у встановлені строки про ДТП.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а відповідач просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є правильним і обов'язок щодо повідомлення про ДТП покладається на власника автомобіля.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд виходив з того, що водій транспортного засобу,з вини якого сталася ДТП, відповідно до ст.989 ЦК України незобов'язаний повідомляти страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, проте такий висновок суд зробив з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «Страхова група «Універсальна» 01 листопада 2012 року укладено договір у формі полісу №АЕ/0400051 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Фольксваген транспортер». Строк дії полісу - до 31 жовтня 2013 року (а.с.4).

10 червня 2013 року близько 12 год .30 хв. відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фольксваген транспортер», який на праві власності належить ОСОБА_3, рухаючись по другорядній автодорозі, на перехресті автодоріг м.Тетіїв - с.Руде Село - смт.Володарка - Кар'єр Володарського району в порушення пунктів 16,11,1.10 Правил дорожнього руху України, не виконавши вимоги дорожнього знаку 33.2.1 «Дати дорогу» , не надав дорогу автомобілю «Шкода-Октавія» під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів.

Зазначені обставини підтверджуються вироком Володарського районного суду Київської області від 24 вересня 2013 року (а.с.9-11).

Згідно зі ст.21.1,21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до ст.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Таким чином, водієм забезпеченого транспортного засобу на час скоєння ДТП є відповідач ОСОБА_2

Внаслідок ДТП автомобіль, що належить ОСОБА_4, зазнав механічних пошкоджень. 30 липня 2013 року ОСОБА_4 подав заяву позивачу про виплату йому страхового відшкодування за пошкодження автомобіля (а.с.6-7).

До подання потерпілим заяви письмове повідомлення встановленого МТСБУ зразка від водія ОСОБА_2 або власника ОСОБА_3 до страховика не надходило, що відповідачем не оспорюється. Зазначені обставини також підтверджуються страховим актом №4697/1, складеним за заявою від 30 липня 2013 року, розрахунком страхового відшкодування (а.с.15-16).

30 липня 2013 року аварійним комісаром складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.21), а також було складено калькуляцію на ремонт автомобіля (а.с.22-47).

Рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 31152 грн. прийнято 27 жовтня 2013 року (а.с.15). Платіжним дорученням №46667 позивач 21 листопада 2013 року страхове відшкодування в сумі 31152 грн. перерахував на банківський рахунок ОСОБА_4 (а.с.52).

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст.33 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

В постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі №6-1 цс 14 викладена правова позиція про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів не повідомив страховика про настання ДТП.

Таким чином, факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Доводи відповідача про те, що обов'язок повідомити про ДТП покладається на страхувальника спростовуються зазначеними вище нормами матеріального права, якими передбачено що саме водій транспортного засобу, причетного до ДТП, зобов'язаний письмово повідомити страховика за встановленим зразком про ДТП.

Відповідач не заперечує того факту, що він не повідомляв позивача про настання страхового випадку. Доказів поважності причин невиконання такого обов'язку відповідач не надав.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з обов'язків страхувальника, передбачених ст.989 ЦК України, проте безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми спеціального Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підлягає скасуванню відповідно до ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова група «Універсальна» задовольнити .

Скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 січня 2015 року.

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Страхова група «Універсальна» в порядку регресу страхове відшкодування 31152 грн. та судовий збір 311 грн.52 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: