Провадження №2/761/294/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 червня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Ковальчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

11 червня 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Державної іпотечної установи, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору від 10.09.2007 рок, укладеного між Акціонерним комерційним банком «Трансбанк», правонаступником якого є Державна іпотечна установа, та ОСОБА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2631.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між АКБ «Трансбанк», правонаступником якого є Державна іпотечна установа та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит, який було укладено між АКБ «Трансбанк», правонаступником якого є Державна іпотечна установа та ОСОБА_3 Предметом іпотечного договору є домоволодіння, що складається з двох жилих будинків, літньої кухні, споруд та земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Державній іпотечній установі відповідно до свідоцтва про право власності. Позивач стверджує, що він не давав згоди на підписання його дружиною іпотечного договору від 10.09.2007 року, а тому на підставі ч.4 ст. 369 ЦК України вищевказаний правочин повинен бути визнаним недійсним.

Крім того, 18.08.2014 року позивач через свого представника звернулася до суду із клопотанням про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Руденка Валерія Олександровича.

Ухвалою суду від 18.08.2014 року зазначене клопотання було задоволено, відповідно до ст. 36 ЦПК України, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Руденка Валерія Олександровича.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених в позові, крім того зазначив, що згода, яка міститься в матеріалах справи не є належним документом, так-як в ній містяться виправлення, що суперечить вимогам закону.

Представник відповідача - Державної іпотечної установи в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач власноруч підписав заяву-згоду від 10.09.2007 року на укладання його дружиною ОСОБА_2 з банком договору іпотеки. Щодо виправлень, то вони вчинені нотаріусом у передбачений законом спосіб та завірені належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся, надіслав на адресу суду заяву в якій просив слухати праву у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися.

З урахуванням того, що всі учасники судового розгляду справи повідомлялися, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не з'явившихся осіб.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 18.01.1984 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва (а.с.9)

10.09.2007 року між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №28920709. Предметом даного договору є зобов'язання АКБ «Трансбанк» надати ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 900000 грн. під 13% річних, з метою здійснення ремонту нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-19).

В якості забезпечення виконання зобов'язань по іпотечному кредиту №28920709 між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 10.09.2007 року, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що й позичальник. Вищевказаний іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. Відповідно до даного договору ОСОБА_2 передала в іпотеку АКБ «Трансбанк» АДРЕСА_1 загальною площею 176,3 кв.м та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0959 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

30.10.2007 року між АКБ «Трансбанк» та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги №861. Згідно якого Державна іпотечна установа приймає всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит №28920709 від 10.09.2007 року, укладений між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_3 та за іпотечним договором від 10.09.2007 року, який було укладено між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. та зареєстрованого в реєстрі №2631 від 10.09.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 та 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦПК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.2 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Разом з тим, ОСОБА_1 в своєму позові наполягає на тому, що він не підписував заяву - згоду на передачу спільного майна подружжя в іпотеку, а саме ОСОБА_2 в іпотеку АКБ «Трансбанк» АДРЕСА_1 загальною площею 176,3 кв.м та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0959 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому вказаний правочини має бути визнаний недійсним у зв'язку з чим він не породжує для нього будь-яких юридичних наслідків.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За клопотанням представника позивача ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.11.2014 року було призначено судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої було поставлено наступні питання: 1) Чи підписано заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу від 10 вересня 2007 року про дачу згоди на укладення ОСОБА_2 договору іпотеки (а.с.64) ОСОБА_1, чи іншою особою?

Відповідно до висновку експертів КНДІСЕ від 02.03.2014 року №17627/17628/14-32, підпис від імені ОСОБА_1 від 10.09.2007 року на згоду передачі ОСОБА_2 в іпотеку АКБ «Трансбанк» АДРЕСА_1 загальною площею 176,3 кв.м та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0959 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. та зареєстрованої в реєстрі за №2630, виконаний ОСОБА_1.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що висновком судової експертизи спростовуються твердження ОСОБА_1 стосовно того, що він не підписував згоду на передачу ОСОБА_2 спільного майна подружжя в іпотеку, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. та зареєстровану в реєстрі за №2630, окрім того позивачем не доведено, яким саме нормам закону не відповідає підписана ним заява, суд вважає за необхідне відмовити йому в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним іпотечного договору від 10.09.2007 року укладеного між АКБ «Трансбанк», право вимоги за яким було відступлено Державній іпотечній установі, та ОСОБА_2 за яким остання передала в іпотеку АКБ «Трансбанк» АДРЕСА_1 загальною площею 176,3 кв.м та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0959 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Руденко Валерій Олександрович, про визнання договору недійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: