Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-3539/2010 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярош А.І.

при секретарі Стариш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної школи, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2006 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12 412.88 грн.. моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. коп. та судові витрати, посилаючись на наступні обставини.

24.01.2006 р. об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_2. керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» державний номер НОМЕР_1. р/"хаючись по вулиці Середній в м. Одесі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.11 ПДР Уступи дорогу... зробив виїзд на головну дорогу - вулицю Банківська, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем, що рухався по головній дорозі, «Ниссан-Премьєра» державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, в результаті чого автомобіль позивача зробив наїзд на залізобетонну опору міського освітлення. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси відповідач, ОСОБА_2, був визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КоАП України. Згідно висновку № 02-008 лабораторії експертних досліджень «Пале» від 02.02.2006 р. по визначенню вартості відновлювального ремонту і матеріального збитку автомобіля Ниссан-Премьєра» в результаті ДТП, сума матеріального збитку пошкодженого автомобіля складає 12000,26 грн. Оплата послуг експерта складає 399,8 грн., телеграма відповідачеві - 11,82 грн. Загальна сума матеріального збитку становить 12412.88 грн. Завдану моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що автомобілем користувалася вся родина, через його відсутність він почуває постійні незручності побутового характеру.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те. шо позивач зазнав матеріальної шкоди через власну вину, оскільки він не врахував погодні умови, перевищив швидкість, допустив експлуатацію транспортного засобу зі стертим малюнком протекторів і різних розмірів, чим порушив ПДР, та ше до зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 втратив контроль над своїм автомобілем. Відповідач зазначив, що про втрату ОСОБА_1 контролю над керуванням автомобілем ше до зіткнення із ним свідчить те, що контактування відбулося не з лівим крилом автомобіля ОСОБА_2 по ходу руху, а з правим переднім крилом. Після незначного контактування з правим переднім крилом автомобіля ОСОБА_2 автомобіль ОСОБА_1 у зв'язку із втратою водієм контролю над ним продовжувало нести на значну відстань, на протилежне узбіччя дороги, де і трапилося зіткнення з опорою.

Ухвалою суду від 21.04.2010 р. у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан Прем'єра» після дорожньо-транспортної пригоди від

24.01.2006 p. Відповідно до Висновку № 5863 судової автотоварознавчої експерт проведеної експертом ОНДІСЕ, вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 внасл ДТП становить 12 994,08 грн.

У 2006 р. представник відповідача заявив клопотання про призначення суд автотехнічної експертизи після отримання судом матеріалів адміністративної спр Матеріали адміністративної справи були отримані судом з Приморського районного < м. Одеси після багаторазових витребувань, звернень і запитів (а.с. 84, 92, 98, 101. тільки 10.12.2009 р. У задоволенні однойменного клопотання представника відповіла 2010 р ухвалою суду від 17.11.2010 р. було відмовлено.

У судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтри/ повністю.

Відповідач і представник відповідача позов частково визнали і пояснили, що зг< з відшкодуванням вартості ремонту та покраски правого крила автомоі ОСОБА_1, з яким відбулося контактування автомобіля ОСОБА_2, одн; відшкодуванням вартості ремонту решти автомобіля не згодні, оскільки ці ушкодже були спричинені наїздом автомобіля ОСОБА_1 на опору внаслідок попередньої, до зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, втрати ним контролю над керувань Відповідач і представник відповідача також зазначили, що у скоєному ДТП має мі взаємна вина сторін, з боку позивача - в тому, що він не врахував погодні ум (ожеледицю, мокрий асфальт), допустив експлуатацію транспортного засобу в техні неналежному стані, перевищив швидкість, в результаті чого втратив контроль керуванням автомобілем, з боку відповідача - в тому, що він частково порушив вим дорожнього знаку 2.11 ПДР «Уступи дорогу», зупинившись, але заступивши при цьом/ 0,7 м проїжджої частини головної дороги.

Судовий експерт ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що калькуля ремонтно-відновлювальних робіт була складена на підставі протоколу ог.т транспортного засобу від 02.02.2006 p., проведеного оцінювачем лабораторії експерті досліджень «Пале», оскільки на момент проведення судової експертизи автом:>5 позивача був відремонтований.

ОСОБА_4, залучений в якості понятого до участі при складанні протокол с: J місця ДТП від 24.01.2006 р. і допитаний судом в якості свідка, пояснив, що через давні скоєння ДТП не пам'ятає всіх обставин пригоди і зазначив, що під час складні протоколу знаходився біля автомобіля «Ниссан-Премьєра», участі в замірах розтанг- ьаі ТЗ не брав, на даний час не може стверджувати про правильність складання схеми.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитані судом в якості свідків за клопо .. - представника відповідача, повідомили, що до зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 . ОСОБА_1 рухався швидко, зі швидкістю приблизно 100 км/г, однак -ц недостатність часу вони не стали чекати приїзду працівників ДАІ.

Інспектор ДАІ по виїзду на ДТП ОСОБА_7, яким був складений пг: і про адміністративне правопорушення від 24.01.2006 p., допитаний судом в якості п л підтвердив правильність складеної схеми пригоди та протоколу про адміністг-- а правопорушення і зазначив, що винним у скоєному ДТП є ОСОБА_2. оскі.ть:-:: порушення вимоги дорожнього знаку 2.11 ПДР «Уступи дорогу» не зупинився. вн:л_з проїжджу частину головної дороги на 0,7 м. Також ОСОБА_7 повідомив. : підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення від:-::с

ОСОБА_1 в нього не було, зокрема доказів перевищення ним швидкості. _ .........

відповідних показань вимірювального засобу, не було.

У своїх письмових поясненнях щодо ДТП від 24.01.2006 р. ОСОБА_2: зазначив, що приблизно об 11 годині 30 хвилин він керував автомобілем НОМЕР_4 по вулиці Середній зі сторони вул. Бугаївська в .: автовокзалу. На дорозі була ожеледиця, сонячний день, видимість не обмежена :-:ділянці дороги. 3::-; тд'хлв до перехрестя з вулицею Банківська, подивився направо - машин не було, з.тіва була машина у далечині. Він рушив, але його понесло по ожеледиці, внаслідок чого він здійснив зіткнення з автомобілем «Ниссан-Премьєра».

Вислухавіпи сторони та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази і висновок експерта, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення АГ 174121 від 24.01.2006 р. ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.11 ПДР «Уступи дорогу . здійснив виїзд на головну дорогу вул. Банківська, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, який рухався по головній дорозі, внаслідок даного ДТП автомобіль «Ниссан-Премьєра» здійснив наїзд на перешкоду, залізобетонну опору міського освітлення.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2006 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. і накладено адміністративне стягнення.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 08.12.2006 р. вищезазначену постанову Приморського районного суду м. Одеси скасовано, справ' направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2007 р. провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП припинено у зв'язку зі спливом строків. У зв'язку з цим питання встановлення вини у ДТП 24.01.2006 р. вирішується судом в межах розгляд даної цивільної справи.

Відповідач і представник відповідача доказів на підтвердження наявності взаємної вини ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не надали. На підтвердження своїх доводів про наявність взаємної вини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у ДТП, відповідач і представник позивача просили суд допитати в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і провести автотехнічну експертизу у справі.

Суд приймає надані свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6 відомості до уваги, однак зауважує, що вони не були зазначені в якості свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, а також те. що вони не володіють необхідними спеціальними знаннями і не є компетентними органами для оцінки та визначення швидкості руху автомобіля і встановлення винних осіб.

Щодо клопотання представника відповідача про призначення судової автотехнічної експертизи, то ухвалою суду від 17.11.2010 р. було відмовлено в його задоволенні, оскільки це є не доцільним з огляду на те, що автомобіль позивача відремонтований, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені достатні відомості для дослідження, а саме швидкість руху автомобілей, стан протекторів, стан дорожнього покриття тощо, а також відбулася реконструкція вулиці Балківська. Крім того, проведення судової експертизи на стадії судового розгляду справи порушує вимоги ст. 130 ЦПК України, згідно з якою проведення судової експертизи у справі можливо на стадії провадження у справі до судового розгляду, та ст. 157 ЦПК України щодо розумного строку розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Зазначена цивільна справа знаходиться в провадженні суду з 16.05.2006 р.

j

Тому суд на підставі протокол про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_2 щодо ДТП. показань інспектора ДАІ по виїзду на ДТП ОСОБА_7, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення 24.01.2006 p.. передбаченого ст.124 КУпАП. через не виконання вимоги дорожнього знаку 2.11 ПДР «Уступи дорогу». Вина ОСОБА_1 у ДТП і порушу ним ПДР судом не встановлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірн рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної ос< відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаєм кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а с шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При визначенні розміру матеріальних збитків, завданих позивачу, суд не прийм якості доказу у справі висновок № 02-008 лабораторії експертних досліджень «Пале» 02.02.2006 р. по визначенню вартості відновлювального ремонту і матеріального зби автомобіля «Ниссан-Премьєра», зробленого ОСОБА_8 і ОСОБА_9, оскіл ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кваліфікація судового експерта МЮУ по спеціальнос 10.1, 10.2, 10.3, 10.4 і 12.2 не присвоювалась і в Реєстрі атестованих судових експе] вони не значаться (а.с. 52), мале підприємство «ПАЛЕ» у формі товариства з обмежеї відповідальністю є суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до Висновку № 5863 судової автотоварознавчої експертизи, проведе експертом ОНДІСЕ, вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_6, який належить ОСОБА_1 внаслідок Л становить 12 994,08 грн.

Відповідно до п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи і оцінки коліс; транспортних засобів вартість матеріального збитку (реального збитку) визначається вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування г (втрати товарної вартості). При цьому фізичний знос КТЗ (його складників) - утр вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісі технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нов подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичні зносу складників КТЗ (С) та величини ВТВ (втрати товарної вартості) за формулою:

У = Ср + См + Сс х (1-Ез) + ВТВ.

Таким чином, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Нн:: Премьєра» визначається наступним чином: 5915,98 + 1722,45 + 5355,65 х (1-0.7) - І 9 245,12 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити р:: відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріал і.- становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Отже, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, а саме розмір заробітної плати - 935 грн. і те, що на його утриманні знаходяться вся сім'я із чотипі чоловік, зокрема малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53, 56), а також встановлені За:- - України «Про державний бюджет на 2010 р.» прожитковий мінімум на одну ск: " розрахунку на місяць (з 01.10.2010 р. для працездатних осіб - 907 грн., для дітей в::-: 6 років до 18 років - 941 грн.), вважає можливим та необхідним зменшити г відшкодування шкоди ОСОБА_2 позивачу з 9 245,12 грн. до 7 000 грн.

Щодо позовних вимог в частині в частині відшкодування моральної іш:: в позивачем не було надано суду доказів на підтвердження факту заподіянн - моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.В. : л- л: ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. :-:_ ¦ в : на посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ститлеюбі цього Кодексу.

Відн:в:дно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися ни припущенн я .

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною школою слід розуміти втрати немайнового характер> внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явиш, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Плен/ліу Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до за:... підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність тикпї шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного пікодою і протиправним діянням

заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд. зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі поз.-. -... спінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставині-:. їло мають значення для вирішення спору.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги в чистині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якшо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача документально підтверджені квитанціями у матеріалах справи витрати позивача на оплату вартості експертизи ОНІСЕ в розмірі 837,72 грн., комісії за послуги банку в розмірі 16.75 грн.. судового збору у розмірі 70 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог, витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справ у розмірі 7,5 грн.

Керуючись ст. 1166-1 167. 1188 ЦК України. Методикою товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна від 24.11.2003 p. X 142 5/2092, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року ..Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. 10. 60. 88. 208, 209, 212- 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.. витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 837 (вісімсот тридцять сім) грн. 72 коп.. витрати зі сплати комісії за послуги банку у розмірі 16 (шістнадцять) грн. 75 коп.. судовий збір у розмірі 70 (сімдесят) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у розмірі 7 (сім) грн. 50 коп.

ДТП і порушу

задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного 'уду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарг

Суддя: