Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 229/2536/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гонтар А.Л.
Провадження № 22-ц/778/3571/15 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 17 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося у суд із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з теплопостачання, розмір якої станом на вересень 2014 року становить 5 263, 53 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач, являючись споживачем послуг з теплопостачання, свої зобов'язання зі сплати за спожиту теплоенергію не виконує, у зв'язку з чим 26.08.2009 року сторонами був укладений договір№26-0894/09 з реструктуризації боргу на суму 5 164,90 грн. За умовами договору споживач зобов'язався погасити заборгованість протягом 36 місяців - до серпня 2012 року шляхом внесення щомісячних платежів по 143, 47 грн. У зв'язку із невиконанням вказаного договору судовим наказом №2-н/0516/2012 від 11.07.2012 р. з ОСОБА_2 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто 5 408,18 грн. заборгованості. За заявою боржника ухвалою суду від 07.04.2014 року судовий наказ скасовано.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 17 квітня 2015 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію станом на 01 вересня 2014 року в сумі 5263 (п'ять тисяч двісті шістдесят три) гривні 53 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального права. Апелянт зазначає, що договір про реструктуризацію боргу з теплопостачальником не підписував, а тому останній пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, яка існувала за період з 2009 до вересня 2011 року.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за теплопостачання, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем здійснювалося теплопостачання у квартиру, де мешкає відповідач, проте оплата за надані послуги не проводилася. Строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки у серпні 2009 року і у липні 2012 року він переривався (сторони підписали договір про реструктуризацію боргу, комунальне підприємство зверталося до суду з вимогою про видачу судового наказу, який скасовано у вересні 2014 року).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи із наступного.

Згідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах статті 322,509,525,526 Цивільного Кодексу України, нормах Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі Правила).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору.

Статтями 20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» являється постачальником теплової енергії. Відповідно до п. 4.1 Статуту ОКП предметом діяльності цього підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення її для обігріву житла і побутових потреб населення (а.с.4).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно зареєстрований і проживає в квартирі АДРЕСА_1, на його ім'я відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.2-3).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п. 18,20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, споживач зобов'язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, який настає за розрахунковим…Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа…

Також ч. 3 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено основні обов'язками споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. При цьому відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за фактично надані постачальником та спожиті користувачем послуги.

За правилами статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що у разі визначення обсягу послуг за показниками засобів обліку обов'язок по їх оплаті покладається на осіб, які проживали у квартирі.

Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, являвся їх споживачем, однак оплату за них не здійснював.

З доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку, який неоспорений відповідачем, вбачається, що відповідач має заборгованість за надані послуги з теплопостачання, розмір якої станом на серпень 2014 року становить 5 263,53 грн. ( а.с. 2-3).

Станом на серпень 2009 року ОСОБА_2 мав заборгованість за теплопостачання в загальній сумі 5 164,90 грн. 26 серпня 2009 року сторони уклали договір гарантії №26-0894/09 про погашення заборгованості з теплопостачання, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язався погасити всю вказану суму заборгованості протягом 36 місяців шляхом внесення щомісячних платежів по 143,47 грн. не пізніше 20 числа (а.с.8).

Зобов'язання з погашення боргу, взяті на себе за вказаним договором, ОСОБА_2 не виконав, у зв'язку із чим у липні 2012 року комунальне підприємство звернулося до суду із заявою про видачу чудового наказу, яка була розглянута судом і задоволена 11.07.2012 року. За заявою боржника судовою ухвалою від 07.04.2014 року судовий наказ скасовано (а.с.7).

З позовом про стягнення заборгованості теплопостачальник звернувся до суду у вересні 2014 року.

Згідно статей 256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до статті 264 ЦК України - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, або у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з наявних у справі документів, відповідач упродовж 2009-2014 років періодично проводив оплати за надані комунальні послуги.

Суд першої інстанції повно, всебічно з'ясував фактичні обставини справи, оцінив наявні докази і дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки відповідно до ст.264 ЦК України він переривався у серпні 2009 року - підписанням сторонами договору про реструктуризацію боргу, і у липні 2012 року - видачею судового наказу про стягнення боргу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір про реструктуризацію боргу ОСОБА_2 не підписувався, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У передбаченому законом порядку вимоги про визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу ОСОБА_2 не заявлялися. Із копії особистого рахунку відповідача вбачається, що з серпня по грудень 2009 року останнім виконувалися умови цього договору, оскільки внесення платежів за теплопостачання здійснювалося ОСОБА_2 у відповідності з умовами договору від 26.08.2009 року - по 145 грн. щомісячно.

Інші докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 17 квітня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: