Єдиний унікальний номер № 616/458/14-ц Провадження № 2/616/5/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„12" березня 2015 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря БАБАК К.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вказуючи на те, що 31 березня 2014 року відповідач ОСОБА_2 умисно побив її граблями, в тому числі металевою частиною, спричинивши позивачеві тілесні ушкодження, у зв'язку з чим остання на протязі восьми днів проходила стаціонарне лікування в лікарні. Відносно відповідача була порушена кримінальна справа та ухвалений вирок суду від 30 травня 2014 року, яким відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним за ч.2 ст.125 КК України.

Своїми злочинними діями відповідач завдав ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 92 грн. 82 коп. - витрати на лікування. Також позивач зазначає, що злочинними діями ОСОБА_2 їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях, котрі знаходять своє вираження в формі відчуття болю, приниження людської гідності, а також отримала глибоке нервове потрясіння під час отримання тілесних ушкоджень. Моральну шкоду ОСОБА_1 оцінила в 10 000 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу матеріальну та моральну шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальної шкоди в сумі 92 грн. 82 коп., моральної шкоди в сумі 10 000 грн. 00 коп., 500 грн. 00 коп. - за надання юридичної допомоги, та стягнути втрачений заробіток у зв'язку із зменшенням загальної працездатності з 31 березня 2014 року до настання права на пенсію по віку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила його задовольнити та дала пояснення по суті позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: - матеріальну шкоду в частини витрат на лікування в сумі 92 грн. 82 коп., витрати на правову допомогу визнав повністю в сумі 500 грн. 090 коп., моральну шкоду не визнає.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Так, згідно вироку Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, провину у вчиненні вказаного злочину він визнав. Вирок набрав чинності, відповідач його не оскаржував (а.с.44-45). Суд вважає встановленим те, що відповідно даного вироку суду, ОСОБА_2 31 березня 2014 року приблизно о 14 год. 30 хв. знаходився разом з ОСОБА_3 на земельній ділянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_1. На сусідній ділянці працювали ОСОБА_1 зі своєю матір'ю ОСОБА_4 Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла сварка. ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та наніс їй удар рукою в область голови, а потім металевою та дерев'яною частиною граблів декілька ударів по різних частинах тіла, чим завдав ОСОБА_1, позивачеві по даній справі, легкі тілесні ушкодження: у вигляді крововиливів в області обличчя, в області тулуба та в області лівої кисті; а також забійної рани голови, що спричинило короткочасний розлад здоров'я по критерію тривалості розладу здоров'я.

Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на це, суд вважає доказаними ті обставини, що у відповідача є вина у вищевказаному злочині.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодовано одноразово, або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Виходячи з положень ст.1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому на лікування та придбання ліків, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2014 по 07.04.2014 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Великобурлуцькій ЦРЛ (а.с.53), позивач за рекомендацією лікарів для лікування отриманих травм, придбала необхідні лікарські засоби, що підтверджується фіскальним чеком. В сукупності сума матеріальної шкоди завданої відповідачем позивачу складає 92 грн. 82 коп. (а.с.46). Відповідач ці обставини визнає. Відповідно до п.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі викладеного, оцінюючи добуті по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в сумі 92 грн. 82 коп., як вимагає позивач (а.с.108,110) - це вартість призначених та придбаних медикаментів, відповідно до виписки з історії хвороби, оригінала фіскального чека.

Також позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп., так як даній особі спричинено психологічний стрес та моральні страждання.

Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди суд задовольняє частково.

Так, за загальним правилом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З'ясувавши вказані обставини при вирішенні дійсного спору суд прийшов до висновку про наявність моральної шкоди, що була нанесена позивачеві, а саме: про фізичні та душевні страждання, які пережила позивач. Завдання відповідачем фізичного болю позивачеві безумовно викликало моральні страждання та переживання, позивач отримала глибоке нервове потрясіння під час отримання тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства Юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року.

Згідно роз'яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року N 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода - категорія глибоко суб'єктивна та оціночна, коли постає питання про наявність підстав для її матеріальної компенсації, так і у грошовому вимірі, коли визначається розмір її компенсації. Під моральною шкодою фізичної особи розуміється наявність негативного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану - фізичних (відчуття фізичного болю) та душевних страждань.

Цілісно проаналізувавши обставини справи: тяжкість тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій (легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я), відсутність наслідків від даних тілесних ушкоджень, що витікає з висновків судово-медичної експертизи за № 3678-Ая/14 (а.с.84-88), суд приходить до висновку, що розумним та справедливим буде розмір завданої моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Протиправними діями ОСОБА_2 позивачеві спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких потерпіла ОСОБА_1 зазнала у зв'язку з спричиненням ій тілесних ушкоджень, оскільки вона проходила лікування і це є стресом, була спричинена шкода її здоров'ю, був порушений звичайний уклад її життя, але при визначенні розміру моральної шкоди судом враховується характер і обставини скоєного діяння, наслідків, що настали, глибина фізичних та душевних страждань позивачеві, скоєння відповідачем злочину невеликої тяжкості, також при визначенні відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і відшкодуванню моральної шкоди відповідачем у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь втрачений заробіток в зв'язку з зменшенням загальної працездатності після встановлення її експертним шляхом, з дати спричинення шкоди, тобто з 31 березня 2014 року і до настання права на пенсію по віку (а.с.43).

Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 3678-Ая/14 від 12.11.2014 р. діагноз, «наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (березень 2014 р.), струс головного мозку», який встановлено у ОСОБА_1 при огляді невропатологом 19.08.2014 року, не підтверджено об'єктивними клінічними даними. Загальний стан ОСОБА_1, прояви у неї астено - невротичного синдрому та характер скарг були обумовлені наявності у неї фонової хронічної патології (захворювання шлунково-кишкового тракту, серцево-судинної системи та інш.), на підставі яких остання раніше неодноразово проходила обстеження та проходила курс лікування. (а.с.84-88).

Висновки даної експертизи суд вважає науково - обґрунтованими та правильними, судово-медична експертна комісія у складі чотирьох осіб зробила категоричний висновок про відсутність у позивача наслідків перенесеної черепно-мозкової травми, тобто загальна працездатність даної особи не зменшена. Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати на правову допомогу.

Судовий збір за стягнення матеріальної і моральної шкоди стягнути з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України та відповідно до розмірів ставок судового збору при зверненні до суду згідно до Закону № 3674-УІ від 08.07.2011 р.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за надання правової допомоги дійсно сплатила 500 грн. 00 коп., що підтверджено оригіналом квитанції за № 8 (а.с.50) та розрахунком витрат на правову допомогу (а.с.51), адвокат приймав участь в судовому засіданні, що підтверджено ордером (а.с.32). Відповідач ці обставини визнав.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 500 грн. 00 коп. та судового збору у сумі 487 грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 92 грн. 82 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. 00 коп., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 грн. 00 коп., а всього 2 592 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто дві) грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16 березня 2015 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: М.І.РИКОВ