Справа № 635/6558/15-ц
Провадження № 2/635/2975/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання - Желізової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2, Управляння Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, третя особа: ТОВ «Люботинська птахофабрика», про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Люботинською державною нотаріальною конторою 24 травня 1972 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,зареєстрований в цілому за ОСОБА_2

Згідно з наказом Люботинської птахофабрики Харківського птахотреста №106 від 04 квітня 1972 року за заявою ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,15 га,що розташована за адресою: АДРЕСА_1, закріплена за ОСОБА_3

Рішенням виконкому Манченківської селищної ради народних депутатів №16 від 16 серпня 1973 року ОСОБА_3 надано дозвіл на перебудову житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.Після перебудови старий житловий будинок дозволено знести. На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 отримала дозвіл на виконання робіт по будівництву житлового будинку згідно з планом №346-1. Технічна документація затверджена у складі: рішення виконкому Манченківської селищної ради, плану забудови та відводу земельної ділянки, акту розбудови фундаменту та дозволу на будівництво.

В 1974 році ОСОБА_3 старий будинок знесений.

В період з 1975 по 1990 роки на зазначеній земельній ділянці ОСОБА_3 збудовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 44,20 кв.м, з сіньми літ «а», а також надвірні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», веранда літ. «б», сараї літ. «Д», «Е», «Е», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», проте право власності в КП «Люботинське БТІ» оформлено не було.

05 травня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Манченківської ради народних депутатів ОСОБА_4, в якому зазначила, що вона ОСОБА_3, що проживає в АДРЕСА_1, на випадок свої смерті, все своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповіла у власність - їй, позивачу по справі (до реєстрації шлюбу ОСОБА_1.), та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, за життя ОСОБА_3, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Люботинська птахофабрика», на підставі рішення Харківської райдержадміністрації №1009 від 25 листопада 1997 року отримала сертифікат серія НОМЕР_1 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області,яка також є об'єктом успадкування.

Вона та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини мешкали в спірному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, тому вважаються такими, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли.

02 березня 2004 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Редіною І.А., в якому зазначила, що вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає ОСОБА_1.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_6 позивач спадщину прийняла, оскільки проживала разом зі спадкодавицею на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, за життя ОСОБА_6, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Люботинська птахофабрика», на підставі рішення райдержадміністрації №1009 від 25 листопада 1997 року отримала сертифікат серія НОМЕР_2 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, та яка також є об'єктом успадкування.

Разом з тим, при видачі сертифікату серія НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_6 була допущена помилка, а саме: її ім'я зазначено як ОСОБА_6, в той час як в свідоцтві про смерть та заповіті - ОСОБА_6. Різниця у написанні імені у одну літеру, є наслідком довільного перекладу ім'я з російської мови «ОСОБА_6», на українську мову «ОСОБА_6».

Оскільки ОСОБА_3 за життя право власності на житловий будинок не зареєструвала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не отримали державні акти на земельні ділянки згідно сертифікатів, оформити право власності в нотаріальній конторі вона не має можливості. В зв'язку з наведеним вона позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті свекрові ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Посилаючись на вказані обставини, позивач в остаточних вимогах просила визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 64,9 кв.м, в тому числі житловою площею 44,2 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області (землі колишньої КСП «Люботинська птахофабрика»), яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серія НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити факт належності ОСОБА_6 сертифікату серії НОМЕР_2 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, виданого на підставі рішення Харківської райдержадміністрації №1009 від 25 листопада 1997 року та зареєстрованого 24 грудня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3; визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області (землі колишньої КСП «Люботинська птахофабрика»), яка належала ОСОБА_6 на підставі сертифікату серія НОМЕР_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, її представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 не з'явилися, представник позивача ОСОБА_9 наддав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнала, просила розглядати справу за її відсутності.

В судове засідання представник Управляння Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Люботинська птахофабрика» Шох К.А. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Люботинською державною нотаріальною конторою 24 травня 1972 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в цілому за ОСОБА_2, р. № 1175/а.с.27/

Згідно з наказом Люботинської птахофабрики Харківського птахотреста №106 від 04 квітня 1972 року на підставі заяви ОСОБА_2 у зв'язку з продажем житлового будинку з надвірними будівлями за покупцем ОСОБА_3 закріплена земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1./а.с.20/

Рішенням виконкому Манченківської селищної ради народних депутатів №16 від 16 серпня 1973 року ОСОБА_3 надано дозвіл на перебудову житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та знесення після перебудови старого житлового будинку. /а.с.21/

На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 отримала дозвіл на виконання робіт по будівництву житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Технічна документація затверджена у складі: рішення виконкому Манченківської селищної ради, плану забудови та відводу земельної ділянки, акту розбудови фундаменту та дозволу на будівництво. Технічним бюро архітектора Харківського району здійснено в натурі розбивку фундаменту перестроюваного будинку за адресою: АДРЕСА_1. /а.с.25-26/

Згідно довідки КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 60 від 03 квітня 2015 року, житловий будинок літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_2 в 1974 році знесений. У 1975 році побудований новий житловий будинок загальною площею 64,90 кв.м, житловою площею 44,20 кв.м. згідно рішення протоколу № 16 засідання виконкому Манченківської селищної ради депутатів трудящих від 16 серпня 1973 року та проектної документації. Право власності на житловий будинок не оформлено./а.с. 27/

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2014 року, житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, збудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до категорії самочинних.

Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року, № 868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 05 березня 2015 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, в період з 1975 по 1990 роки були збудовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 44,20 кв.м, з сіньми літ «а», а також надвірні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», веранда літ. «б», сараї літ. «Д», «Е», «Е», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З»./а.с. 28-30/

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, спірний житловий будинок з надвірними будівлями, що збудовані до 05 серпня 1992 року, не підлягає прийому до експлуатації та відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2014 року, не відноситься до категорії самочинних.

05 травня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Манченківської ради народних депутатів ОСОБА_4, в якому зазначила, що вона ОСОБА_3, що проживає в АДРЕСА_1, на випадок свої смерті, все своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповідає у власність - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) у рівних долях кожному . /а.с.8,11/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3померла./а.с.10/

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Люботинська птахофабрика» та належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серія НОМЕР_1. /а.с.18/

Згідно ч.1,ч.2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. ст. 525, 527 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 549 ЦК Української РСР року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, якщо він подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно інформації Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1333/01-10 від 29 вересня 2015 року, після смерті ОСОБА_3, яка на день смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1, до нотаріальної контори в шестимісячний строк звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_11, із заявами про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого виконкомом Манченківської селищної ради 05 травня 1998 року за р.№ 23. Зазначені заяви прийнятті нотаріусом 14 вересня 2001 року, зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 859 та № 860, заведена спадкова справа № 513/2001. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину за період з 2001 року по 2015 року не нікому не видавалися.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 успадкували по 1/2 частині кожна вказаного житлового будинку та земельної частки (паю).

02 березня 2004 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Редіною І.А., в якому зазначила, що вона на випадок своєї смерті, все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає ОСОБА_1./а.с. 17/

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.16/

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Люботинська птахофабрика», а також земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Люботинська птахофабрика» та належала ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч.1,ч.2 ст. 12233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно інформації Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1333/01-10 від 29 вересня 2015 року, після смерті ОСОБА_6, яка на день смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1, до нотаріальної контори в шестимісячний строк звернулася ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 02 березня 2004 року за р. № 3-284. Зазначена заява прийнята нотаріусом 08 листопада 2004 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 1411, заведена спадкова справа № 709/2004. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину за період з 2004 року по 2015 року не нікому не видавалися.

Судом також встановлено, що при видачі сертифікату серія НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_6 була допущена помилка, а саме: її ім'я зазначено як ОСОБА_6, в той час як в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4, виданого Манченкіською селищною радою 19 травня 2004 року, а також в заповіті, посвідченому 02 березня 2004 року нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Редіною І.А., ім'я спадкодавця зазначене як ОСОБА_6.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності сертифікату серія НОМЕР_2 необхідно позивачу для оформлення права на право на спадщину.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3, вчинила всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини,суд задовольняє позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2, Управляння Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, третя особа: ТОВ «Люботинська птахофабрика», про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Люботинська птахофабрика», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт належності ОСОБА_6 сертифікату серії НОМЕР_2 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Люботинська птахофабрика», виданого на підставі рішення Харківської райдержадміністрації №1009 від 25 листопада 1997 року та зареєстрованого 24 грудня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3.

Визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай), розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП «Люботинська птахофабрика» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська