Справа № 761/5450/15-ц
Провадження № 2-з/761/148/2015
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

27 лютого 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Маліновська В.М., розглянувши заяву позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», треті особи: Міністерство інфраструктури України, Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання незаконними та скасування наказу і повідомлень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, згідно якого просять визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 23 січня 2015 року № 18-к «Про зміни в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці працівників», а також визнати незаконними та скасувати вручені позивачам на підставі вказаного наказу повідомлення про зміни в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці від 26 січня 2015 року.

За вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі згідну ухвали від 27 лютого 2015 року. т

Одночасно з позовною заявою позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої вони просять вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 23 січня 2015 року за № 18-К «Про зміни в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці працівників».

Заяву мотивовано тим, що позивачі не погоджуються із зміною істотних умов праці, а виконання наказу від 23 січня 2015 року за № 18-К призведе до їх незаконного звільнення, оскільки відповідач здійснить переведення Служби з організації закупівель та здійснення договірної роботи та змінить робочі місця позивачів за посадами з міста Києва на місто Одеса, що в подальшому, у разі задоволення позову, значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Проте, у поданій до суду заяві про забезпечення позову позивачами необґрунтовано необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову та яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, зважаючи на визначений позивачами предмет позову.

Також слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо). У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Так, у даному конкретному випадку забезпечення пред'явленого позову у запропонований позивачами спосіб є нічим іншим як втручанням у внутрішню діяльність Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Більш того, враховуючи предмет та підстави позову, забезпечення позову у спосіб, який просять позивачі, є нічим іншим як вирішенням справи по суті, що є недопустимим.

Відтак, з огляду на вищезазначене, суддя прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», треті особи: Міністерство інфраструктури України, Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання незаконними та скасування наказу і повідомлень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: