АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2603/13364/2012
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7708/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року задоволено позов ПАТ «КБ «Данієль» - стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту в розмірі 105 668 гривень, судові витрати в розмірі 1 056 гривень 68 копійок.

На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист.

До суду звернувся представник боржника ОСОБА_3 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині.

Свою заяву представник боржника обґрунтовував тим, що за час розгляду справи судом та до часу звернення Банку до ДВС з завою про відкриття виконавчого провадження боржниками сплачено заборгованість в розмірі 43 500 гривень, залишок заборгованості становить 62 168 гривень.

Позивач (стягувач) навмисно не зменшив позовні вимоги на вже сплачену боржником суму, що призводить до подвійного стягнення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року ОСОБА_3 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представником відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою визнати виконавчий лист №2-475/13 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Даніель» заборгованості за договором кредиту в розмірі 105668 гривень таким, що частково не підлягає виконанню, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою через неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» заборгованість за договором кредиту в розмірі 105668 гривень, судові витрати в розмірі 1056 гривень 68 копійок (а.с. 52 - 54).

20 лютого 2014 року представник ПАТ «КБ «Даніель» звернувся до суду з завою про видачу виконавчого листа (а.с. 61) та отримав його 12 березня 2014 року (а.с. 58).

12 березня 2014 року представник ПАТ «КБ «Даніель» звернувся до ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 69).

Відповідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З наданих заявником платіжних документів вбачається, що призначення платежу в них зазначено як «погашення заборгованості по Кредит. дог. № 1601-04-КЗЖ-Т від 22.08.2011», а отже вказана сума була сплачена на виконання умов вищезазначеного договору, а не на виконання рішення суду.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора прав на отримання сум передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526,599 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають визнанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У зв'язку з вищенаведеним, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: