Справа № 442/5408/14 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/3455/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Дрогобицької міської ради, з участю третьої соби Дрогобицької державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а :

22 липня 2014 року ОСОБА_5 подав до суду позовну заяву, в якій просив визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, належну спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12 травня 1999 року, виданого виконкомом Дрогобицької міської ради за № 11276: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_6 померла. В лютому 2014 року його батько - відповідач ОСОБА_2 звернувся з заявою до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, зазначивши , що він є єдиним спадкоємцем. Однак, оскільки мати позивача померла в 2001 році, а шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був розірваний в 1993 році, відтак відповідач не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 і тому не може претендувати на частку в квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 на день смерті.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати і у позові відмовити повністю, судові витрати віднести за рахунок позивача. Свої вимоги мотивує тим, що позовна заява подана позивачем без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України і суд безпідставно виніс ухвалу про відкриття провадження від 04.07.2014 року та помилково встановив, що дана позовна заява відповідає вимогам викладеним у ст.ст. 119, 120 ЦПК України. При розгляді справи в суді першої інстанції позивач не зміг пояснити, що за гроші він зняв з рахунку ощадкнижки, виданої на ім'я ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що:

батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_6;

з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвали шлюб про що 27.10.1993 року складено актовий запис за № 329 ;

згідно свідоцтва про право власності, виданого 12.05.1996 року виконкомом Дрогобицької міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;

згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

зі спадкової справи спадкодавця ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_2 17.02.2014 року звернувся у Першу Дрогобицьку державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини ОСОБА_6 Як вбачається з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2014 року, яке вступило в законну силу 24.06.23014 року, ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання розірвання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та визнання свідоцтва про розірвання шлюбу недійсним.

Посилаючись на положення ст. ст. 524, 525, 549 ЦК УРСР (редакція 1964 року), та на те, що у відповідності до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року , доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців, зокрема ощадної книжки , яка знаходиться у позивача , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті матері ОСОБА_6, фактично вступив у його володіння, а відтак прийняв спадщину, однак не в змозі надати нотаріусу (на вимогу останнього) оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (квартиру) за відсутності такого, то за позивачем, для реалізації та захисту його спадкових прав, слід визнати право на його частку у спадковому майні, зокрема квартирі , в межах заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з правильністю оскарженого рішення, і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно заяви від 17.02.2014 до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину , яка відкрилася внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, ОСОБА_2 стверджував про те, що він є чоловіком, тобто спадкоємцем ОСОБА_6 і прийняв спадщину , так як проживав разом з померлою до дня її смерті (а.с. 48).

Згідно заяви від 06 листопада 2014 року до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину , яка відкрилася внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, ОСОБА_5 стверджував, що він є сином , тобто спадкоємцем ОСОБА_6 і прийняв спадщину , що підтверджується наявністю у нього ощадної книжки, належної спадкодавцеві (а.с. 55).

Вищенаведені обставини свідчать про наявність між спадкоємцями ОСОБА_6: позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 спору про право на спадкове майно та про склад спадкової маси.

До участі в розгляді справи позивачем в якості другого відповідача було зазначено територіальну громаду , на території якої знаходиться нерухоме спадкове майно - Дрогобицьку міську раду, яка заперечувала проти задоволення позову з посиланням , зокрема на те, що позивач не вчинив дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, спрямованих на прийняття спадщини і пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Наявність заперечень відповідачів проти позову свідчила про наявність спору про право. З огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 належала: позивачеві, відповідачеві ОСОБА_2 та спадкодавцеві ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності , а у відповідності до ч. 2 ст. 370 ЦК України , у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, та зважаючи на те, що ОСОБА_6 померла, і розмір її частки у нерухомому майні не міг бути визначений за домовленістю між співвласниками, а між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 виникнув спір щодо того, хто з них є спадкоємцем ОСОБА_6, та хто з них прийняв спадщину, що унеможливлювало оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку, то, колегія суддів вважає, що у справі були підстави для вирішення спору про спадкові права в судовому порядку, та , виходячи із засад рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, та тієї обставини, що на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_6, шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано, і останній не був спадкоємцем ОСОБА_6, судом першої інстанції правильно було задоволено позов, та, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року підставно визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З врахуванням вищенаведених обставин справи у їх об»єктивній сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.