Справа № 336/6632/15-ц
Пр. № 2/336/3246/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про виселення без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1, право на частку в праві спільної власності на яку належить їй.

Ухвалою суду до участі в справі в якості третіх осіб залучені інші учасники права спільної часткової власності на житло: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 20).

В позові позивач вказала, що в квартирі проживає та перебуває на реєстраційному обліку відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком, шлюб з яким розірваний на підставі рішення суду від 19.08.2015 року, що набрало законної сили. Відповідач зловживає спиртним, веде асоціальний та аморальний спосіб життя, постійно вчиняє сварки і бійки, кричить, лихословить, приймає в належному позивачці житлі таких саме неблагополучних осіб, які беруть активну участь у скандалах, кричать, в інший спосіб посягають на спокій громадян, що проживають по сусідству. Крім того, зазначений спосіб життя, непрацевлаштованість на тлі постійної потреби позивача у випивці зумовили те, що він протиправно заволодів майже всім майном в квартирі, яке має будь-яку споживчу цінність, і продав його стороннім особам. Крім того, відповідач, який постійно перебуває у стані алкогольного спяніння, застосовує до власників житла насильство, яке виражається в нанесенні тілесних ушкоджень, диктує їм, як треба жити і організовувати свої взаємовідносини у супільстві, втілюючи це у вкрай зухвалу форму. Така поведінка негативно відбивається на стані фізичного і емоційного здоровя співвласників, одна з яких є особою похилого віку і нещодавно перенесла кардіологічне захворювання, призводить до того, що позивач і її донька вимушені залишати житло і мешкати у сторонніх осіб. Неодноразові заклики позивачки до необхідності зміни поведінки результатів не дали, не принесли результатів і звернення до міліції, внаслідок яких із відповідачем проводилися бесіди про неприпустимість зазначеної поведінки.

На підставі викладеного у звязку із неможливістю проживання з відповідачем через його асоціальну поведінку просить про виселення ОСОБА_2 із належної їй квартири без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні підтвердила доводи, викладені в заяві, просить про її задоволення.

Пояснила, що 16 липня 2015 року через неможливість подальшого проживання з відповідачем під одним дахом видалилась з житла і до 27 липня 2015 року, коли підшукала кімнату в гуртожитку, проживала у своєї подруги. В теперішній час вона і її донька третя особа по справі ОСОБА_4, яку відповідач вигнав з квартири ще в червні 2015 року, маючи власне помешкання, змушені удвох горнутися в маленькій за площею кімнатці без зручностей і нести видатки з оплати свого вимушеного проживання не вдома.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився жодного разу. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

За згаданих обставин за згодою позивача суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Третя особа ОСОБА_4 підтвердила викладені позивачем обставини.

Третя особа ОСОБА_3, повідомлена про час та місце проведення судового розгляду, до суду не зявилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення спору у її відсутність у звязку з її похилим віком і незадовільним станом здоровя.

Суд знаходить можливим відповідно до ст. 36 ЦПК України вирішення спору без участі третьої особи, на підставі наявних в справі доказів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, свідків ОСОБА_5, Д,яченко О.В., зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачці і третім особам в рівних частках належить квартира АДРЕСА_2 (а. с. 6). В квартирі проживає і перебуває на реєстраційному обліку відповідач. 16 та 17 липня 2015 року позивач зверталась до Шевченківського РО ЗМУ ГУМВС України в області з заявами про антигромадську поведінку відповідача, внаслідок перевірки яких посадові особи органу внутрішніх справ повідомили заявниці про намір притягнути відповідача до відповідальності за законодавством про адміністративні правопорушення за ознаками насильства в сімї за умови встановлення місця перебування відповідача, з яким буде проведено профілактичні бесіди про неприпустимість порушення правил спільного проживання в подальшому (а. с. 9, 28).

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи. Що сумісно з ним проживають, систематично руйнують або псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В силу ст. 157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Зазначені положення погоджуються з правилами ст. 406 ЦК України про припинення сервітуту за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Обставини, на які посилається позивач, підтверджуються дослідженими судом фактичними даними, а саме: показаннями свідків, які підтвердили доводи позивачки, правовстановлюючими документами на житло.

Зазначені обставини є істотними для вирішення спору та дають суду всі підстави для задоволення позову, оскільки заходи запобігання протиправної поведінки в побуті щодо відповідача виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги про виселення відповідача, суд вважає за необхідне застосувати і правовідносини, що регулюють захист права власності, оскільки встановлені судом обставини мають істотне значення, поведінка відповідача грубо посягає на право власника, яка за наявності власного житла змушена шукати притулку в інших місцях і нести у звязку з цим значні збитки, ця поведінка, поєднана з систематичним порушенням правил поведінки в побуті, дає суду всі підстави для припинення сервітуту.

Керуючись ст. 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 116, 157 ЖК України, ст. ст. 10, 59, 60, 212-215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива