Справа № 2-2068/11
У Х В А Л А

17.03.2015 року

Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Філатова К.Б.,

за участю:

секретаря Бондарєва Є.С.,

заявниці ОСОБА_2,

представника заявниці ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення суду від 3 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням від 3 жовтня 2011 року вказаний позов був повністю задоволений та між сторонами був розірваний шлюб.

13 серпня 2014 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення, вказуючи на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, в судове засідання її не викликали, а якщо б вона прийняла участь у судовому засіданні, вона мала би можливість надати суду свої заперечення. Її чоловік ОСОБА_4 дійсно у 2000 році пішов жити до своєї хворої родички, щоб доглядати її, але відносин вони не припиняли: чоловік приїжджав до неї, вона приїжджала до нього, возила йому їжу. Про те, що чоловік подав позов про розірвання шлюбу їй не було відомо. Вона отримувала судову повістку, зявлялася до суду, але суд не відбувся. Більш її до суду не викликали. Згідно заяві про перегляд рішення про те, що шлюб розірваний, вона дізналася лише у 2014 році, коли після смерті чоловіка звернулася до нотаріуса. В своїх поясненнях в суді заявниця вже казала, що дізналася про це ще при житті чоловіка в 2012 році від нього самого, коли той пояснював їй, що його вимусили це зробити. Чому чоловік не переїхав від родичів до неї, пояснити не змогла.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних обставин.

У судовому засіданні допитувалися свідки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявниця та ОСОБА_4 жили по сусідству з нею, свідком, однією сімєю, скандалів та сварок між ними не було. ОСОБА_4 пішов з дому, пояснивши це тім, що потрібно підтримувати хвору сестру. Після цього він ще років 5 приїжджав до заявниці, підтримував з нею відносини.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що заявниця разом з мужем жили на вул. Урицького, відносини між ними були добрими.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 її рідний дядько, який з 2006 року з ОСОБА_2 не спілкувався і уїхав від неї із-за її негативного ставлення до нього. На початку, мешкаючи у своєї хворої родички, ОСОБА_4 доглядав за нею, але потім він сам став потребувати догляду. Вона, свідок, із сімєю переїхали до ОСОБА_1 та доглядали своїх родичів. ОСОБА_4 захотів розлучитися з ОСОБА_2 та подав до суду заяву, просив допомогти йому розлучитися. ОСОБА_2 направлялися повідомлення про суд, але вона до суду не зявлялася. На суд прийшли свідки, які підтвердили відсутність сімейних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 був її сватом. Від нього вона чула, що він був вимушений піти від дружини із-за відносин, що склалися з нею. ОСОБА_2 вона, свідок, бачила всього 2 рази, коли та привозила ОСОБА_4 хліб. Більш нічого вона не привозила, спілкування між нею та ОСОБА_4 фактично не було. ОСОБА_4 сам виступив з ініціативою розлучитися, та сам був в суді, де давав пояснення та просив розлучити його.

Свідок ОСОБА_9 показала в судовому засіданні, що з 2004 року живе по сусідству із будинком, в якому на той час вже жив ОСОБА_4, а також його хвора сестра. До них приїжджала та доглядала їх ОСОБА_7 ОСОБА_2 вона, свідок, ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що була соціальним працівником та з 2009 року обслуговувала спочатку сестру ОСОБА_4, а потім і його самого, оскільки, хоча він був зареєстрований в Центрально-Міському районі, але постійно проживав у сестри, був особою похилого віку і потребував соціальної допомоги. Вона, свідок, була у ОСОБА_4 та його сестри три рази на тиждень, кілька разів бачила ОСОБА_2, яка приносила хліб. Більш нічого ніколи ОСОБА_11 не приносила. Про той хліб, що приносила ОСОБА_2 їй, свідку, відомо, що та отримувала соціальний хліб, на отримання якого мав право ОСОБА_4, і привозила йому половину отриманого соціального хліба.

Як вбачається із судового рішення від 3 жовтня 2011 року, яким був розірваний шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_12 і ОСОБА_10 допитувалися судом та дали пояснення про відсутність шлюбних відносин між сторонами (а.с. 23).

Про те, що відповідачка була повідомлена про слухання справи свідчіть наступне. Відповідачці за її адресою надсилалися повідомлення про розгляд справи (а.с. 10, 13).

Згідно розписці заочне рішення було вручено відповідачці 7 жовтня 2011 року (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Жодних доказів обставин, які б свідчили про наявність шлюбних відносин між сторонами під час розгляду справи про розірвання шлюбу, відсутність підстав для розірвання шлюбу суду не надано.

Керуючись ст. ст. 228, 231 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити заяву про скасування заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий суддя: К. Б. Філатов