Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № СМ-SME701/108/2008, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 100 879 доларів США та зобов'язався повернути його у строки, зазначені в договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. На забезпечення виконання взятих ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором зобов'язань того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № SR-SME701/108/2008, відповідно до п. 1.2 якого поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. 18 березня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля № б/н, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало право вимоги за кредитним договором від 01 квітня 2008 року № СМ-SМЕ701/108/2008. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 30 січня 2014 року утворилася заборгованість: 99 615,22 долари США - за тілом кредиту; 9 320,00 доларів США - за процентами за користування кредитом; 397 613,55 доларів США - пеня.

За таких обставин просило стягнути солідарно з обох відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 4 048 844 грн 32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 99 615,22 долари США, що еквівалентно 796 224 грн 45 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 9 320,00 доларів США, що еквівалентно 74 494 грн 76 коп.; пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту у розмірі 397 613,55 доларів США, що еквівалентно 3 178 125 грн 11 коп., а також судовий збір у сумі 3 654 грн.

Не погоджуючись із позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати припиненим договір поруки з тих підстав, що в оспорюваному договорі поруки не встановлено певного строку, після якого порука припиняється, а умова договору про його дію до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором та про припинення зобов'язання поручителя лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це суперечить вимогам ст. ст. 251, 252 ЦК України. У березні 2011 року ПАТ «ОТП Банк» вже звертався до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2012 року зазначену позовну заяву залишено без розгляду. Для визначення дати пред'явлення вимоги до поручителя, тобто дати настання строку виконання основного зобов'язання, слід виходити з дати постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі - 28 квітня 2011 року. Таким чином, оскільки вимога не була пред'явлена поручителю протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 29 листопада 2011 року, тому на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки припинився з 29 листопада 2011 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 01 квітня 2008 року № СМ-SME701/108/2008, яка утворилася станом на 30 січня 2014 року, у загальному розмірі 4 048 844 грн 32 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 99 615,22 долари США, що еквівалентно 796 224 грн 45 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 9 320 доларів США, що еквівалентно 74 494 грн 76 коп.; пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту - 3 178 125 грн 11 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Виключено з резолютивної частини рішення висновок про солідарне стягнення суми заборгованості з ОСОБА_4 та в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 01 квітня 2008 року № SR-SME701/108/2008, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4

Вирішено питання щодо судових витрат.

У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Рішення апеляційного суду відповідає наведеним нормам процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № СМ-SМЕ701/108/2008, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 100 897 доларів США та зобов'язався виконувати умови договору з кінцевим терміном повернення кредиту до 03 квітня 2023 року, сплачуючи його частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № SR-SME 701/108/2008, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань у повному обсязі.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля, за яким до останнього перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором від 01 квітня 2008 року.

Визнаючи припиненим договір поруки від 01 квітня 2008 року № SR-SME 701/108/2008, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4, апеляційний суд правильно виходив з того, що останній платіж позичальником ОСОБА_3 здійснено 02 липня 2009 року; 06 грудня 2012 року Орджнонікідзевським районним судом м. Харкова залишено без розгляду позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а до суду з цим позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося у березні 2014 року.

Отже, звертаючись до суду у 2012 році, ПАТ «ОТП Банк» реалізувало своє право на дострокове повернення кредиту, передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

За таких обставин правильним є висновок апеляційного суду про припинення поруки ОСОБА_4, часткове задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнення кредитної заборгованості тільки з позичальника ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214, 316 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак