Справа № 500/221/15-ц
Провадження № 2/500/1055/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2008 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у зазначеній квартирі з 25.01.2008 року, а відповідач ОСОБА_3 з 17.09.2010 року. З середини 2012 року відповідачі з вищевказаної квартири виїхали та по теперішній час в ній не проживають. Понад 2,5 роки відповідачі у вказаній квартирі не проживають, але залишаються в ній зареєстрованими. У зв'язку із чим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаються такими, що втратили право на користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Ізмаїльського РВ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Згідно договору купівлі - продажу від 17.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу за № 385, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, що також підтверджено довідкою, наданою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.01.2008 року за № 17449000.

Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи, наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.01.2015 року, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.01.2015 року, ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів будинкової книги на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в зазначеній квартирі прописані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно довідки від 27.01.2015 року за № 273, наданої управління житлово - комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області, в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з липня 2012 року по теперішній час ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживають.

Частиною 5 ст.9 ЖК України передбачено, що житлові права громадян охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» визначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності, зокрема (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї) суд може продовжити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких об'єктивних відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 вчиняла щодо відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неправомірні дії, які б перешкоджали їм у користуванні квартирою, суду не надано.

Також, звертає на себе увагу й та обставина, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не пред'являли вимоги про усунення перешкод та вселення у спірний будинок.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з липня 2012 року не проживають, суд вважає що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житло - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Бурнусус