АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 674/360/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1054/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника державного підприємства «Кам'янець-Подільське лісове господарство» на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом державного підприємства «Кам'янець-Подільське лісове господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

16 березня 2015 року державне підприємство «Кам'янець-Подільське лісове господарство» (далі - ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство») звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначило, що ОСОБА_1 працював водієм на ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство». 16 грудня 2011 року він перевозив лісопродукцію до Дунаєвецького лісопункту автомобілем ЗІЛ-131 з напівпричепом, державний номер НОМЕР_1, який належав підприємству, з несправними електрообладнанням та задніми габаритами. Крім того, стовбури дерев виступали поза габаритами. Внаслідок такого порушення Правил перевезення небезпечних вантажів та Правил дорожнього руху автомобілю, що рухався позаду, було завдано пошкоджень.

Згідно з постановою апеляційного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнав свою вину у дорожньо-транспортній пригоді.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31 жовтня 2014 року стягнуто з ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство» на користь потерпілого завдану матеріальну шкоду в сумі 500 грн., збитки в сумі 9210 грн., моральну шкоду в сумі 3500 грн., судові витрати в сумі 1046 грн. 22 коп., а всього - 14256 грн. 22 коп.

22 січня 2015 року вказану суму підприємство перерахувало потерпілому.

Вважає, що оскільки підприємством було відшкодовано шкоду, яка завдана його працівником ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов'язків, то її необхідно стягнути з останнього.

А тому, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство» 14256 грн. 22 коп. матеріальної шкоди.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Артемчук В.М. Провадження № 22-ц/792/1054/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 56

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство» на відшкодування матеріальної шкоди 2743 грн. 84 коп. Вирішено питання про судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ДП «Кам'янець-Подільське лісове господарство» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Рішення вважає невмотивованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не погоджується з висновком суду про стягнення з ОСОБА_1 завданої підприємству шкоди лише у межах його середнього заробітку. Суд не врахував, що останній визнав свою вину, а тому потрібно було стягнути усю суму матеріальної шкоди. Окрім того, ОСОБА_1 самовільно, без відома керівника структурного підрозділу, виїхав з вантажем на несправному автомобілі. Зазначає, що він зобов'язаний був усунути недоліки та несправності транспортного засобу і лише тоді виконувати покладені на нього трудові обов'язки.

Судом не з'ясовано ряду обставин, зокрема, наявності прямої дійсної шкоди та її розміру; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду.

У судове засідання представник апелянта не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відхилити апеляційну скаргу з мотивів її необґрунтованості.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року на автомобільній дорозі Житомир-Чернівці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_2, та вантажного тягяча «ЗІЛ 131», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу і яким керував ОСОБА_1

Постановою суду від 16 грудня 2011 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП на накладено стягнення у виді 340 грн. штрафу.

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 працював водієм лісовозного автомобіля Дунаєвецького лісокомплексу Державного підприємства «Кам'янець-Подільське лісове господарство», що підтверджується даними наказів № 14-к від 11 травня 1985 року про прийняття його на роботу та № 103 від 31 грудня 2012 року про звільнення з роботи (а.с. 5-6).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 2 грудня 2014 року, стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 заподіяну дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду в розмірі 500 грн., збитки в сумі 9210 грн., моральну шкоду в сумі 3500 грн., судові витрати в сумі 1046 грн. 22 коп., а всього 14256 грн. 22 коп. (а.с. 28-30).

На виконання даного рішення Державне підприємство «Кам'янець-Подільське лісове господарство» перерахувало на рахунок ОСОБА_4 зазначені кошти, що підтверджується даними платіжного доручення № 171 від 22 січня 2015 року (а.с. 10).

16 березня 2015 року вказане підприємство звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього 14256 грн. 22 коп. в порядку регресу (а.с. 2-3).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (ст. 132 КЗпП України).

Випадки повної матеріальної відповідальності передбачені ст. 134 КЗпП України.

Дана норма не містить положень про можливість притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності у випадку скоєння ним адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладених обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову та про стягнення з відповідача середнього заробітку у розмірі 2743 грн. 84 коп., який підтверджений даними довідки від 22 квітня 2015 року № 230 (а.с. 31).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що до стягнення з ОСОБА_1 підлягає вся сума коштів, перерахована підприємством ОСОБА_4, оскільки він повністю визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, не ґрунтується на законі. Так, відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України його відповідальність перед роботодавцем обмежена середньомісячним заробітком.

Інші доводи апеляційної скарги також не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника державного підприємства «Кам'янець-Подільське лісове господарство» відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова