АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №650/231/15-ц Головуючий в І інстанції Коваль В.О.
Провадження №22-ц/791/1542/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року травня місяця 27 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Лісової Г.Є.,
Бугрика В.В.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоолександрівського районного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до квітня 2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею, відповідач не піклується про сина, має заборгованість по аліментам.

На теперішній час вона отримала запрошення від своєї рідної сестри ОСОБА_8, яка проживає в Російській Федерації, приїхати до неї в гості, однак відповідач немотивовано відмовляє надати дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Позивачка просила дозволити виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року за відсутності письмової згоди батька дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 в наданні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон її неповнолітньому сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 до країн СНД та інших Європейських країни до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному об'ємі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній та уточнила свої позовні вимоги.

Представник органу опіки і піклування вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні її позовної заяви про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачкою тих обставин, що відповідач відмовляється дати згоду на виїзд дитини, а також з того, що вона отримала запрошення від рідної сестри, яка проживає в Російській Федерації.

Проте з таким висновком суду, колегія не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, визначені у ст.ст.6 та 9 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і ці норми Закону не містять тих підстав, за якими суд першої інстанції відмовив позивачці у наданні дозволу на тимчасовий виїзд її неповнолітньої дитини до Російської Федерації.

Відповідно до ч.2 ст.4 вищезазначеного Закону за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Також пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року №724) передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою може здійснюватися на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка має неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач ОСОБА_6.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Також підтверджено, що позивачка має рідну сестру ОСОБА_8, яка проживає у м.Калініграді Російської Федерації (а.с.9-12).

Відповідач двічі не з'явився в судове засідання, хоч був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, що свідчить про небажання ОСОБА_6 висловити свою позицію з приводу заявленого позову.

На думку колегії зазначене підтверджує пояснення позивачки про те, що відповідач не вмотивовано не бажає дати згоду на виїзд неповнолітнього сина до рідної тітки за межі України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила дати згоду на виїзд неповнолітнього ОСОБА_7 в її супроводі до Російської Федерації у період з 01 липня по 01 серпня 2015 року.

Гарантоване ст.313 ЦК України та ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право на свободу пересування означає можливість фізичної особи вільно пересуватись по території України, вільно виїхати за її межі і без перешкодою повернутись до України, а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відмовивши позивачці у задоволенні її вимог про дозвіл на виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в її супроводі за відсутності письмової згоди батька з підстав, що не передбачені законом, суд першої інстанції постановив незаконне рішення, відтак воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст.313 ЦК України, ст..ст.1, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Дозволити неповнолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька одноразово виїхати за межі України до Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_5 на період з 01.07.2015 року по 01.08.2015 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук