АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» КалашнюкОлександра Сергійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» про захист прав споживачів задоволено.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» під час визначення суми оплати послуг з централізованого постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, застосовувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 18 червня 2014 року №756 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» за відсутності рушникосушильників.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» Калашнюк Олександр Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи. Вказує на те, що з 26.04.2014 року єдиним ліцензованим суб'єктом господарювання, який має право на централізоване постачання опалення та гарячої води є Публічне акціонерне товариство «Київенерго». У зв'язку з чим вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки з 26.04.2014 року не є виконавцем послуг з постачання гарячої води, так як не є теплопостачальною організацією. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» не виставляло позивачу будь-яких квитанцій на оплату послуг з централізованого постачання гарячої води, оскільки не є виконавцем даних послуг. Також безпідставними є висновки суду 1-ї інстанції про те, що позивач має сплачувати за отримані послуги з постачання гарячої води за тарифом, який встановлений для квартир в яких відсутні рушникосушильники, оскільки проектом житлового будинку АДРЕСА_1 рушникосушильники передбачені.

В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» та ОСОБА_5 не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить квартира за АДРЕСА_1.

02 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада-6» було укладено договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання комунальних послуг.

Предметом даного договору є забезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада-6» надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, послуг з централізованого водо- теплопостачання та водовідведення, диспетчеризації і технічному обслуговуванню ліфтів, обслуговуванню водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезинсекції, дератизації, освітленню та опаленню місця загального користування будинку, послуг аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у осінньо-зимовий період, обслуговування технічного обладнання квартири, ведення особового рахунку, водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, послуг консьєржа, та здійснювати всі функції управителя будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 надає товариству право управління будинком та гарантує своєчасну оплату послуг за узгодженим тарифом у строки та на умовах, встановлених даним договором.

Пунктами 2, 3 договору від 02 листопада 2011 року встановлено, що виконавець надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за тарифами, розрахованими відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 та постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року, а комунальні послуги надає за тарифами, встановленими розпорядженнями Київської міської державної адміністрації.

Судом також встановлено, що у серпні 2014 року позивач отримала від відповідача рахунок на оплату комунальних послуг за липень 2014 року, у тому числі, на оплату послуг з постачання та відведення гарячої води, розрахованих за тарифом 28,68 грн./м3.

12 серпня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» з заявою, якою повідомила останнього, що у квитанції за липень 2014 року товариством зазначено тариф з постачання та відведення гарячої води у розмірі 28,68 грн., тобто з урахуванням тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» №650 від 06.06.2014 року як для централізованого постачання гарячої води за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання. Проте, в квартирі АДРЕСА_1 рушникосушильник відсутній, а тому тариф з постачання гарячої води для власника квартири АДРЕСА_1 має формуватися з урахуванням тарифу для централізованого постачання гарячої води за відсутності рушникосушильників. З метою перевірки факту відсутності рушникосушильника в квартирі АДРЕСА_1 запропоновано працівникам товариства провести огляд даної квартири.

05 вересня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада-6» ОСОБА_5 було надано відповідь в якій зазначено, що відповідно до роз'яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг щодо питання, пов'язаного з застосуванням тарифу на послуги централізованого постачання гарячої води під час встановлення факту наявності або відсутності у будинках підключення до систем гарячого водопостачання рушникосушильників слід керуватися інформацією, що міститься у відповідній проектній документації на будинки. Оскільки проектом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, рушникосушильники передбачені, то застосовується тариф на послуги з централізованого постачання гарячої води за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 25,10 грн./м3 з ПДВ.

Оскільки на думку ОСОБА_5 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» безпідставно застосовує тариф з постачання та відведення гарячої води, який передбачає підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання - 25,10 грн./м3 з ПДВ, то в вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» про захист прав споживачів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та зобов'язуючи Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» під час визначення суми оплати послуг з централізованого постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, застосовувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 18 червня 2014 року №756 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» за відсутності рушникосушильників, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є всі правові підстави для їх задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цих правовідносин є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцем або виробником послуг (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої груп (п. 2 ч. 1 ст. 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Так, 06.06.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг було прийнято постанову «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» № 650, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 23 червня 2014 року за №667/25444.

Даною постановою встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, зокрема, Публічним акціонерним товариством «Київенерго», зі структурою, наведеною в додатку 54 до цієї постанови, з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 25,10 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників - 23,48 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 18 червня 2014 року №756 затверджено структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

З наданого позивачем технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, затвердженого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна вбачається, що будинок підключено до телефонної мережі, об'єднаної диспетчерської системи та обладнано водопостачанням (гарячим, холодним), каналізацією, газопостачанням, опаленням, електропостачанням, радіотрансляційною мережею, сміттєпроводом, ліфтами, замково-переговірними пристроями, кодовими замками, телевізійною антеною колективного користування, кабельним телебаченням. Внутрішнє опорядження та сантехобладнання в санвузлах відсутнє. Не встановлювався рушникосушник власником і в подальшому, а тому доводи апеляційної скарги про те, що позивач має сплачувати за отримані послуги з постачання гарячої води за тарифом, який встановлений для квартир в яких наявні рушникосушильники, оскільки проектом житлового будинку АДРЕСА_1 передбачені рушникосушильники, колегія суддів вважає помилковими.

Враховуючи фактичні обставини справи та досліджені в судовому засіданні доказаи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5, рушникосушильник, який підключено до систем гарячого водопостачання відсутній, а тому на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води має застосовуватися тариф, щопередбачений за відсутності рушникосушильників.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада-6» безпідставно застосовувався тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» №650 від 06.06.2014 року як для централізованого постачання гарячої води за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» під час визначення суми оплати послуг з централізованого постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1 використовувати тариф, який передбачений для квартир, в яких відсутні рушникосушильники.

Доводи апеляційної скарги про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є виконавцем послуг з постачання гарячої води, так як не є теплопостачальною організацією, колегія суддів вважає необгрутованими, з огляду на таке.

З положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що суб'єктами правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцем або виробником послуг.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада-6» було укладено договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання комунальних послуг, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» зобов'язувалось, зокрема, надавати послуги з централізованого водо-, теплопостачання та водовідведення, ведення особового рахунку, водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, та здійснювати всі функції управителя будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 надає товариству право управління будинком та гарантує своєчасну оплату послуг за узгодженим тарифом у строки та умовах, встановлених даним договором.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» є виконавцем надання житлово-комунальних послуг ОСОБА_5 відповідно до умов договору від 02 листопада 2011 року, а тому є належним відповідачем у даній справі.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6» не виставляло позивачу будь-яких квитанцій на оплату послуг з централізованого постачання гарячої води, так як не є виконавцем даних послуг, оскільки в матеріалах справи є квитанція за липень 2014 року, з якої чітко вбачається, що отримувачем коштів за надані експлуатаційні послуги, в тому числі за гарячу воду, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада-6».

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» Калашнюк ОлександраСергійовича відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом стягнуті з відповідачів на користь позивача у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-6» Калашнюк Олександра Сергійовича відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: