У х в а л а

іменем україни

11 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Посилалось на те, що 1 грудня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідачка порушила умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 15 148 грн 37 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 148 грн 37 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вказаним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідачка не скористалась своїм правом заявити в судових засіданнях про застосування позовної давності, при цьому про час, місце та дату слухання справи повідомлялась належним чином та подала заяву про визнання позову, а тому не було підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності.

Судами встановлено, що 1 грудня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідачка порушила умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 15 148 грн 37 коп., що складається з: заборгованості за кредитом - 6 821 грн 09 коп.; заборгованості з відсотків - 5 673 грн 50 коп.; заборгованості з комісії - 1 694 грн 33 коп.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн та штрафу (процентна складова) - 709 грн 45 коп.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

До матеріалів справи позивачем долучений розрахунок заборгованості за кредитом.

Суд першої інстанції, на порушення вимог статей 4, 10, 212, 213 ЦПК України не перевірив вказаний розрахунок заборгованості, належним чином не з'ясував фактичних обставин справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог саме в такому розмірі, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, звідки та на яку суму нараховувався штраф в розмірі 709 грн 45 коп. Суд не з'ясував строк дії кредитного договору, не перевірив, коли відповідачем був проведений останній платіж.

Зазначене вище свідчить про порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що, у свою чергу, призвело до поверхового вирішення спору.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд належним чином не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Свої висновки належним чином не мотивував.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, не перевірені всі докази у справі, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель О.М. Ситнік