Провадження № 6-83/15
у справі №760/2898/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Сканцевої Н.С. про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

10.02.2015 року державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Сканцева Н.С. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2

В обґрунтування зазначив, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження по виконавчому листу № 2-1412 від 16.08.2012 виданому Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 281 820,00 грн.

29.08.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано боржнику строк для добровільного виконання.

У зв'язку з не виконанням боржником рішення суду у добровільному порядку державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УДАІ за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

При неодноразовому виході державного виконавця за місцем проживання знаходження майна боржника з метою здійснити опис майна, що знаходиться в самій квартирі і належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, про що складено відповідні акти державного виконавця: акт від 15.11.2012, акт від 18.12.2014.

18.12.2014 державним виконавцем боржнику направлено вимогу рекомендованою кореспонденцію надати можливість безперешкодного входження 26.12.2014 до квартири АДРЕСА_2.

Проте 26.12.2014 виходом державного виконавця за місцем проживання Боржника з метою перевірки його майнового стану було встановлено, що на неодноразові дзвінки та стуки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено акт.

На день внесення державним виконавцем подання до суду, борг боржником в добровільному порядку не сплачений, проведеними виконавчими діями рішення суду в примусовому порядку не виконане, у зв'язку з чим державний виконавець просить надати йому дозвіл для примусового проникнення до житла боржника.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Зважаючи, що розподіл даної справи судді Лазаренко В.В. згідно довідки наявної в матеріалах справи здійснено 12.02.2015, а також незважаючи на невідкладність розгляду даного подання, державний виконавець до суду не з'явився, розгляд подання з урахуванням розумних строків розгляду призначено на 13.02.2015, про що державного виконавця повідомлено належним чином, шляхом направлення відповідного повідомлення за допомогою факсу на адресу підрозділу ВДВС.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився. 13.02.2015 факсом направив суду заяву про розгляд подання за його відсутності на підаві документів, доданих до подання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути подання у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження у відповідності до ст. 1 вказаного Закону як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 згаданого Закону передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантією реалізації цього принципу є встановлений ст. 376 ЦПК України процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла.

Частиною другою ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Боржник зобов'язаний у строк, встановлений державним виконавцем, надати достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, рахунки в банківських та фінансових установах, своєчасно з'явитися за викликом державного виконавця, письмово повідомити державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

У відповідності до вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Порушуючи питання про проникнення до житла боржника ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 з метою опису майна, державний виконавець виходить з того, що:

1. Боржник ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

2. Боржник ознайомлений зі строком про добровільне виконання виконавчого напису, оскільки він зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження (відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

3. Боржник належним чином ознайомлений про час та місце проведення виконавчих дій, що підтверджується вимогою державного виконавця від 18.12.2014.

4. Боржник 3 рази перешкоджав в доступі державного виконавця до майна, а саме до квартири АДРЕСА_1.

В силу положень ст. 10 ЦПК України, державний виконавець повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист виданий 16.08.2012 року Солом'янським районним судом м. Києва за рішенням у справі №2-1412/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 280000,00 грн. заборгованості та судових витрат. Рішення суду на час розгляду справи не виконане боржником.

29.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1412/12, якою боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 05.09.2012 року.

Згідно п. 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Як вбачається з матеріалів подання, доказів на підтвердження вручення боржнику вказаної постанови боржнику останні не містять.

Таким чином суд приходить до висновку про безпідставність посилань державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання обов'язків у виконавчому провадженні покладених на нього законом, зокрема, виконання рішення суду у добровільному порядку, оскільки факт обізнаності останнього про відкриття виконавчого провадження не підтверджений належними доказами.

Судом також встановлено, що державним виконавцем, виходячи з того, що рішення суду не виконане боржником добровільно у термін до 05.09.2012 року, розпочато примусове виконання рішення суду у справі №2-1412/12.

Окрім направлення запитів для з'ясування майнового стану боржника до БТІ, УДАІ та ГУ Держкомзему у Київській області, за період з 29.08.2012 по 13.02.2015 державним виконавцем здійснено три виходи за адресою: АДРЕСА_1, а саме - 15.11.2012, 18.12.2014, 26.12.2014.

З даних актів вбачається, що жодного разу двері квартири державному виконавцю відчинено не було.

Разом з цим доказів, які б свідчили про обізнаність боржника про проведення виконавчих дій 15.11.2012, 18.12.2014, 26.12.2014 матеріали подання не містять.

Таким чином не заслуговують на увагу доводи державного виконавця про те, що боржник 3 рази перешкоджав в доступі державного виконавця до майна, а саме до квартири АДРЕСА_1.

Вищевикладене свідчить про невжиття державним виконавцем всіх можливих та необхідних заходів для примусового виконання рішення суду про стягнення боргу і недоведеність умисного ухилення боржника від сплати боргу за виконавчим документом, ігнорування вимог державного виконавця, у зв'язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.30 Конституції України, ст. ст. 12, 25, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Сканцевої Н.С. про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя :