У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють у своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Департамент охорони здоров'я Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, про скасування розпорядження, визнання недійсним ордера, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення з квартири, визнання права користування квартирою, зобов'язання надати квартиру і вселення в квартиру, за касаційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють у своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_7, звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що як сім'я позивачів ОСОБА_7, так і сім'я відповідачів ОСОБА_9, що складаються з п'яти осіб, мають дітей-близнюків, є багатодітними сім'ями. Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 6 лютого 1998 № 229 «Про заходи щодо поліпшення житлових умов багатодітних сімей» після народження в 1999 році в сім'ї позивачів двох дітей - близнюків, вони мають право на позачергове отримання житла. Зазначили, що на час звернення до суду сім'ю позивачів не забезпечено позачергово житлом. Однак у 2003 році їм стало відомо, що розпорядженням Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (далі - ГУЖЗ КМДА) до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації було передано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що згідно з ордером надана сім'ї ОСОБА_8, в якій діти - близнюки народилися пізніше, ніж у сім'ї позивачів. Вважали, що забезпечення житловою площею сім'ї відповідача свідчить про порушене право позивачів на позачергове отримання житла.

У подальшому позивачі збільшили позовні вимоги та просили суд скасувати розпорядчий документ, згідно з яким актом від 23 жовтня 2003 року № 495 ГУЖЗ КМДА передало Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації трикімнатну квартиру АДРЕСА_1; скасувати п. 1.1 розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 5 грудня 2003 року № 1459 «Про надання жилої площі та інші квартирні питання»; визнати недійсним ордер серії Б № 2112 на жиле приміщення, виданий Дніпровською районною у м. Києві державної адміністрацією 15 грудня 2003 року ОСОБА_8 на сім'ю з п'яти осіб; скасувати розпорядження відділу приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державною адміністрації від 3 березня 2006 року № 49102 про передачу ОСОБА_8 у спільну-часткову власність квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру; зобов'язати Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передати Дніпровській районній державній адміністрації у м. Києві за цільовим призначення ОСОБА_8 на сім'ю з п'яти осіб жиле приміщення, яке має відповідати за розміром і благоустроєм жилому приміщенню наданому за ордером від 12 грудня 2003 року серії Б № 2112 Дніпровською районною державною адміністрацією у м. Києві; зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію надати жиле приміщення, яке має відповідати за розміром і благоустроєм жилому приміщенню, наданому за ордером № 2112 серії Б 12 грудня 2003 року ОСОБА_8 на сім'ю з п'яти осіб; виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12; визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 право на користування квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати Солом'янську районну у м. Києві державну адміністрацію надати ОСОБА_5 на сім'ю у складі п'яти осіб квартиру АДРЕСА_1 з урахуванням приватизованої двокімнатної квартири АДРЕСА_2; вселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав.

У касаційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати судові рішення, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що житлове приміщення надано сім'ї ОСОБА_8 з порушенням порядку черговості перебування на квартирному обліку, проте у задоволенні позову відмовив з підстав пропуску строку позовної давності, передбачених ст. 257 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог з інших правових підстав, виходив із того, що ГУЖЗ КМДА передається площа районним у місті Києві державним адміністраціям, які в подальшому розподіляють її черговикам квартирного обліку, які перебувають на обліку за місцем проживання в районі. Сім'я ОСОБА_5 перебувала на обліку в Солом'янському районі м. Києва, а сім'я ОСОБА_8 у Дніпровському районі м. Києва, тому не вбачається порушення черговості, передбаченої статтею 43 ЖК України.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами установлено, що подружжя ОСОБА_5 мають трьох дітей: ОСОБА_3, 1988 року народження, та близнюків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, 1999 року народження, які проживали у двокімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 44, 42 кв. м, жилою площею 24,1 кв. м.

Подружжя ОСОБА_8 також мають трьох дітей: ОСОБА_8, 1994 року народження, та близнюків ОСОБА_7 і ОСОБА_12, 2000 року народження. На час народження дітей-близнюків родина ОСОБА_8 проживали в одній ізольованій кімнаті площею 14,1 кв. м у комунальній квартирі АДРЕСА_3.

ОСОБА_4, як військовослужбовець, з 24 грудня 1992 року перебував на квартирному обліку за місцем своєї роботи у Житловій комісії гарнізону м. Києва в загальній черзі. ІНФОРМАЦІЯ_1, після народження близнюків ОСОБА_3, ОСОБА_7, сім'ю позивачів було зараховано на пільгову чергу «багатодітна сім'я» за місцем роботи у Житловій комісії гарнізону м. Києва. Крім того, з 20 жовтня 1999 року родина ОСОБА_7 перебуває на квартирному обліку за місцем свого проживання в Солом'янській в м. Києві районній державній адміністрації в пільговій черзі по категорії «багатодітна сім'я».

Згідно з довідкої Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 19 лютого 2003 року № 136 ОСОБА_8 з 30 травня 1983 року перебував на квартирному обліку при Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації з сім'єю у складі 5 осіб (він, дружина ОСОБА_9, дочка ОСОБА_10, 1994 року народження, син - ОСОБА_7, 2000 року народження, син ОСОБА_12, 2000 року народження). У пільговій черзі по категорії сім'ї, що мають дітей-близнюків, ОСОБА_8 перебував з 21 вересня 2000 року рішення від 21 вересня 2000 року № 524, справа квартобліку № 26860.

На підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 5 грудня 2003 року № 1459 ОСОБА_8 з сім'єю у складі 5 осіб видано ордер № 2112 серіі Б від 15 грудня 2003 року на право зайняття жилого приміщення - трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЖК України громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову з посиланням на норми ст. 15 ЖК України, дійшов висновку про те, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюють районні у м. Києві державні адміністрації.

З листа Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 22 липня 2013 року убачається, що прийняття рішень Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією про надання житлової площі сім'ям, що перебували на квартирному обліку у пільговій черзі «Сім'ї, що мають близнюків», здійснювалось на підставі розпорядження КМДА від 6 лютого 1998 року № 229 «Про заходи щодо поліпшення житлових умов багатодітних сімей» відповідно до вимог ст. ст. 15, 22, 43, 46 ЖК України.

Відповідно до розпорядження ГУЖЗ КМДА від 6 лютого 1998 року № 229 «Про заходи щодо поліпшення житлових умов багатодітних сімей», що втратило чинність на підставі розпорядження від 27 лютого 2006 року № 327: 1. Головному управлінню житлового забезпечення, районним в м. Києві державним адміністраціям, за клопотанням управління охорони здоров'я, вирішувати питання поліпшення житлових умов сім'ям, що мають дітей і народили одночасно ще двоє і більше дітей та гостро потребують поліпшення житлових умов і перебувають на черзі квартирного обліку за місцем проживання в районних в м. Києві державних адміністраціях або за місцем роботи на підприємствах міста Києва; 2. Головному управлінню житлового забезпечення також пропонувалося передбачити в планах розподілу житлової площі на рік житло районним в м. Києві державним адміністраціям для багатодітних сімей, зазначених в п. 1 цього розпорядження.

Судом апеляційної інстанції не було звернуто уваги на те, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов на підставі ст. 46 ЖК України і підпадають під дію розпорядження від 6 лютого 1998 року № 229 «Про заходи щодо поліпшення житлових умов багатодітних сімей», здійснювався у м. Києві Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Відповідно до Положення про Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) основними завданням Головного управління є забезпечення встановленого порядку обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у м. Києві; аналіз стану черги квартирного обліку і внесення пропозицій на розгляд виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо забезпечення житлом громадян різних категорій обліку; облік жилої площі та передачу жилої площі виконавчим органом районних у м. Києві рад, підприємствам, установам та організаціям відповідно до плану розподілу жилої площі, затвердженого виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно із ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Апеляційний суд не звернув уваги, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 1 лютого 2006 року, серед іншого, визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітніми дітьми право на позачергове отримання жилого приміщення на умовах, порядку та підставах, передбачених у розпорядженні Київської міської державної адміністрації від 6 лютого 1998 року № 229 «Про заходи щодо поліпшення житлових умов багатодітних сімей». Рішення районного суду в цій частині залишено без змін рішенням апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2006 року.

Також не було звернуто уваги на доводи позивачів про те, що норми ст. 46 ЖК України щодо порядку дотримання черговості надання житла порушено саме ГУЖЗ КМДА. Позивачі зазначають, що перебування сімей ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на квартобліку у різних районах міста Києва не має правового значення, оскільки підготовку подання про розподіл районними у місті Києві державними адміністраціями квартирної площі здійснює ГУЖЗ КМДА, яке повинно було врахувати те, що позивачі перебувають на обліку з 1999 року, а відповідачі з 2000 року.

Оскільки суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановив обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта