печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2754/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 березня 2015 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Мельник А. В.,

при секретарі - Якимчук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.02.2014 року о 15:45 сталась дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) у місті Києві по проспекту Ватутіна, парк «Дружби народів». ОСОБА_2, водієм Daewoo Lanos, д.н. НОМЕР_1, автомобілю позивача Toyota Corolla 1,3, д.н. НОМЕР_3, було завдано наступні ушкодження: обидві ліві двері, обидва лівих крила, передній і задній бампери, кришка бензобака, ліве дзеркало, лівий поріг, ліва блок фара передня.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" ( далі - відповідач), поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8670787.

03.02.2014 року, позивач повідомив відповідача про страховий випадок з наданням підтверджуючих документів (справа №16945).

Листом № 5953 від 28.08.2014 р. відповідач повідомив позивача про прийняття рішення щодо страхове відшкодування спричиненої при ДТП матеріальної шкоди у сумі 10 296, 50 грн. (21 296, 50 грн. (ринкова вартість) - 1 000 грн. (франшиза) - 10 000 грн. (залишкова вартість)).

Проте, страхове відшкодування спричиненої при ДТП матеріальної шкоди до цього часу не здійснено, з вимогою про яке позивач додатково звертався як до відповідача, так і до МТСБУ. У відповіді МТСБУ від 04.12.2014 року позивачу запропоновано звернутися до суду з відповідною вимогою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування від винної особи позивач не отримував.

У відповідності із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

03.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про страховий випадок, який відбувся 02.02.2014 року, що підтверджується копією Переліку документів, необхідних для розгляду події по полісу «ОСЦПВВНТЗ» № полісу АС/8637124 по заяві № 18825, в якому зазначена дата звернення. Заяву про страхове відшкодування по події позивач подав 04.08.2014 року, про що зазначено в зазначеному Переліку документів.

Таким чином відповідач не виконує зобов'язання, покладеного на страховика Законом, з 04.08.2014 року.

Згідно із п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З 04.08.2014 року до 13.01.2015 року прострочення виплати страхового відшкодування відповідача складає 163 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України правовідносини між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту є грошовим зобов'язанням і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно- правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» страхове відшкодування в розмірі 10296 грн. 50 коп., пеню в розмірі 1202 грн. 01 коп., три відсотки річних в розмірі 137 грн. 94 коп., інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 847 грн. 46 коп.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі з викладених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 02.02.2014 року о 15:45 сталась дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) у місті Києві по проспекту Ватутіна, парк «Дружби народів». ОСОБА_2, водієм Daewoo Lanos, д.н. НОМЕР_1, автомобілю позивача Toyota Corolla 1,3, д.н. НОМЕР_3, було завдано наступні ушкодження: обидві ліві двері, обидва лівих крила, передній і задній бампери, кришка бензобака, ліве дзеркало, лівий поріг, ліва блок фара передня.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО", поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/8670787.

03.02.2014 року, позивач повідомив відповідача про страховий випадок з наданням підтверджуючих документів (справа №16945).

Листом № 5953 від 28.08.2014 року відповідач повідомив позивача про прийняття рішення щодо страхове відшкодування спричиненої при ДТП матеріальної шкоди у сумі 10 296, 50 грн. (21 296, 50 грн. (ринкова вартість) - 1 000 грн. (франшиза) - 10 000 грн. (залишкова вартість)).

Проте, страхове відшкодування спричиненої при ДТП матеріальної шкоди до цього часу не здійснено, з вимогою про яке позивач додатково звертався як до відповідача, так і до МТСБУ. У відповіді МТСБУ від 04.12.2014 року позивачу запропоновано звернутися до суду з відповідною вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

03.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про страховий випадок, який відбувся 02.02.2014 року, що підтверджується копією Переліку документів, необхідних для розгляду події по полісу «ОСЦПВВНТЗ» № полісу АС/8637124 по заяві № 18825, в якому зазначена дата звернення. Заяву про страхове відшкодування по події позивач подав 04.08.2014 року, про що зазначено в зазначеному Переліку документів.

Таким чином відповідач не виконує зобов'язання, покладеного на страховика Законом, з 04.08.2014 року.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору та вимог закону, позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 10296 грн. 50 коп., пені в розмірі 1202 грн. 01 коп., трьох відсотків річних в розмірі 137 грн. 94 коп., інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 847 грн. 46 коп., а всього 12 483 грн. 91 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 625, 990 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) страхове відшкодування в розмірі 10296 грн 50 коп., пеню в розмірі 1202 грн. 01 коп, три відсотки річних в розмірі 137 грн 94 коп, інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 847 грн. 46 коп, а також 243 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий