№ 336/276/15-ц
пр. № 2/336/700/2015
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант» про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант», вимагаючи стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за пятьма кредитними договорами в загальній сумі 20696502,30 гривень.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

Позивачем в переліку документів зазначено п'ять розрахунків суми заборгованості, а також належним чином посвідчені документи (копії договорів, графіків повернення кредиту, тощо). Однак, фактично до позовної заяви додано лише копії розрахунків, замість оригіналів, про надання яких зазначено в позовній заяві, а копії інших документів не посвідчені будь-яким чином. Отже, перелік документів, доданих до позовної заяви, не відповідає переліку, зазначеному у позовній заяві.

З позовної заяви вбачається, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 протягом 2007-2008 років було укладено п'ять різних та не пов'язаних між собою кредитних договорів.

Позивачем в одній позовній заяві обєднано позовні вимоги про стягнення заборгованості за всіма договорами разом.

Стаття 118 ч. 2 ЦПК України вказує, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Позовні вимоги можуть бути повязані між собою спільним предметом та підлягають спільному розгляду у разі, якщо окремий їх розгляд є неможливим.

Однак, в позовній заяві не вказано яким чином позовні вимоги, які випливають з різних підстав та не обєднані спільним предметом пов'язані між собою та з якої причини такі вимоги належить розглядати разом.

Раніше позивач вже звертався до суду з аналогічною позовною заявою та ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2014 року, з якою позивач погодився, позовні вимоги були розєднані з підстав відсутності спільного предмета позову.

Судовий збір позивачем сплачено лише в сумі 3654 гривні та згідно призначенню платежу, судовий збір сплачено за подання позовної заяви про стягнення заборгованості лише за кредитним договором СМ-SME200-235-2007. Крім того, відповідно до відмітки на платіжному дорученні платіж проведено банком лише 08.01.2015 року, між тим як згідно відмітки про зарахування коштів грошові кошти зараховані в дохід бюджету 07.10.2014 року, тобто за три місяці до дати виконання банком платіжного доручення.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору застосовуються загальні правила згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, позивачем до позовної заяви надано документ, яким належним чином не підтверджує сплату судового збору за всіма вимогами.

Об'єднання позивачем в одній позовній заяві позовних вимог за різними кредитними договорами може розцінюватись як намагання уникнути сплати судового збору за кожну позовну заяву окремо.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно додати документи, які передбачені в позовній заяві в якості додатків; вказати підстави поєднання позовних вимог, заявлених з різних підстав та щодо різних предметів в одне провадження або уточнити позовні вимоги шляхом обмеження вимог про стягнення заборгованості за одним договором; надати платіжне доручення про сплату судового збору, яке відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант» про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк