Справа №592/126/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Литовченко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/376/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний"

про скасування наказів,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою суду від 21 січня 2014 в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду і постановлення нової про задоволення заяви з тих підстав, що судом були порушені норми процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ "Київський завод шампанських вин "Столичний" про поновлення його на посаді менеджера із збуту 1 категорії у відділі продажу та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з його необґрунтованістю ( справа № 592/7152/13-ц ).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 березня 2014 року ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ "Київський завод шампанських вин "Столичний" про зобов'язання виплати грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період 2008-2012 роки включно; про стягнення коштів у сумі 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди за порушення трудових прав - у зв'язку з його необґрунтованістю ( справа №592/3025/13-ц ).

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ "КЗШВ "Столичний" з позовом, який розглядався у даній справі.

Позивач зазначав, що з висновку судової почеркознавчої експертизи, проведеної в цивільній справі № 592/3025/13-ц, він дізнався про те, що накази по ПАТ "КЗШВ "Столичний" про надання йому відпусток № 628 від 23 липня 2010 року, № 629 від 23 липня 2010 року, № 807 від 01 вересня 2010 року, № 890 від 22 листопада 2010 року, № 97 від 23 березня 2011 року, № 823 від 07 жовтня 2011 року, № 89 від 23 лютого 2012 року, № 90 від 23 лютого 2012 року та № 660 від 23 липня 2012 року підписані від його імені іншою особою.

Посилаючись на викладене, та на те, що раніше він не знав про наявність цих наказів і нікого не уповноважував на їх підписання, позивач просив визнати ці накази незаконними та скасувати їх.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року в задоволенні зазначеного позову було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково ( ас.118) .

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року в частині вирішення вимоги про визнання наказів незаконними скасоване.

Позов ОСОБА_3 до ПАТ "КЗШВ "Столичний" в частині визнання наказів незаконними був задоволений частково.

Накази по ПАТ "КЗШВ "Столичний" про надання ОСОБА_3 відпусток за № 628 від 23 липня 2010 року, № 629 від 23 липня 2010 року, № 807 від 01 вересня 2010 року, № 890 від 22 листопада 2010 року, № 97 від 23 березня 2011 року, № 823 від 07 жовтня 2011 року, № 89 від 23 лютого 2012 року, № 90 від 23 лютого 2012 року та № 660 від 23 липня 2012 року в частині підпису ОСОБА_3 були визнані незаконними. В іншій частині рішення суду залишене без змін. (а.с.159-160).

12 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 посилався на те, що 8 січня 2015 року, під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 592/12314/14-ц йому стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи №592/4684/14-ц. А саме, про існування у відповідача наказу № 95-П від 22.04.2010 р.

Відповідно до п. 2 наказу 95-П від 22.04.2010 р. перші та другі підписи, зазначені у п.1 цього наказу, на документах скріплюються гербовою печаткою відповідача.

ОСОБА_3 зазначав, що вищезазначена обставина має значення для вирішення справи і є істотною для постановлення законного і обґрунтованого рішення у справі №592/4684/14-ц, так як на її підставі можна зробити висновки про незаконність наказів про надання йому відпусток за номерами: №628 від 23.07.2010 р., №629 від 23.07.2010 р., №807 від 01.09.2010 р., №890 від 22.11.2010 р., №97 від 23.03.2011 р., №823 від 07.10.2011 р., №89 від 23.02.2012 р., №90 від 23.02.2,012 р., №660 від 23.07.2012 р., оскільки вони були видані з порушенням вимоги п. 2 наказу № 95-П від 22.04.2010 р.

Крім того, ОСОБА_3 зазначав, що пункт 1.4. наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року N 34/5 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів", п. 84 постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1242 "Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади" Наказ є локальним нормативно-правовим актом обов'язковим для виконання та повинен бути доведеним до посадового складу відповідача.

Перші підписи на наказах за номерами №628 від 23.07.2010 р., №629 від 23.07.2010 р., №807 від 01.09.2010 р., №890 від 22.11.2010 р., №97 від 23.03.2011 р., №823 від 07.10.2011 p., №89 від 23.02.2012 р., №90 від 23.02.2012 р., №660 від 23.07.2012 р. не скріплені гербовою печаткою Відповідача, тому, як зазначає ОСОБА_3, вони є незаконними. Посилається на те, що наведені обставини не були і не могли бути йому відомі, він не був ознайомлений з наказом № 95-П від 22.04.2010 р. і про існування останнього не був поінформований ( ас. 192) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами ( ас. 209- 211 ).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, висновки суду відповідають вимогам діючого законодавства. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України 1. Рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. 2. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" :

п. 3 Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

п. 5. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

п. 6. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

п. 7. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Колегія суддів вважає, що посилання ОСОБА_3 на наявність наказу № 95-П від 22.04.2010 р. не є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки якщо ОСОБА_3 і не було відомо про його існування під час розгляду справи по суті у суді першої інстанції, однак при більш ретельній підготовці ним до питання доведення позовних вимог та вивченні ним питання порядку видання наказів у товаристві, - про існування названого наказу йому могло б бути відомо. При наявності у нього труднощів у наданні доказів за його клопотанням суд першої інстанції міг би їх витребувати відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Крім того. З постановленого у справі рішення суду першої інстанції вбачається, що оспорювані позивачем накази були предметом дослідження суду з точки зору їх достовірності. Посилання ж ОСОБА_3 на недійсність оспорюваних наказів з підстав, що підпис посадової особи, яка їх підписала, не завірений печаткою, - зводяться до порушення порядку дослідження доказів та їх оцінки, тобто до процесуальних недоліків розгляду справи, які відповідно до ст. ст. 361 ЦПК України не вважаються нововиявленими обставинами.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -