Провадження №2/521/1361/15
18 лютого 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецької І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3 286,74 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 07.12.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8В_28.3/884-КЕК-07 згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35 000,00 гривень з розрахунку 31% річних за користування кредитом на строк з 07.12.2007 року до повного погашення кредиту. Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 16.10.2014 року сума заборгованості становить 3 286,74 гривень, з яких: тіло кредиту -3 286,74 гривень та відсотки - 0,00 гривень.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.
07.12.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8В_28.3/884-КЕК-07 згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35 000,00 гривень з розрахунку 31% річних за користування кредитом на строк з 07.12.2007 року до повного погашення кредиту
Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору №28.3/884-КЕК-07 від 07.12.2007 року, банк надає позичальнику кредити на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. Датою видачі кредиту вважається день зарахування грошових коштів на зазначений в пункті 1.2. цього договору рахунок, відкритий банком для обліку заборгованості позичальника за кредитом, наданим згідно з цим договором. Сума кредиту надається позичальнику в готівковій формі через касу банку.
Згідно до п. 9.1. кредитного договору №28.3/884-КЕК-07 від 07.12.2007 року, цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником заборгованості кредитом та процентами, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне повернення кредиту, сплату процентів.
У зв'язку з тим, що позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує станом на 16.10.2014 року сума заборгованості становить 3 286,74 гривень, з яких: тіло кредиту -3 286,74 гривень та відсотки - 0,00 гривень.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики.
Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 3 286,74 гривень, з яких: тіло кредиту - 3 286,74 гривень та відсотки - 0,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ПАТ «Дельта Банк».
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України і п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
тіло кредиту - 3286 (три тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 74 копійки,
відсотки - 0 (нуль) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.