АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поливач Л.Д., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзянарському спорту «Льодовий стадіон» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзянарському спорту «Льодовий стадіон» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги,

за апеляційною скаргою державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзянарському спорту «Льодовий стадіон» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Позов обґрунтовував тим, що 12.12.2011 року між ним та ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12/11 в сумі 150 000 гривень.

Проте відповідач умови договору по поверненню коштів не виконує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги (а.с.74).

Державне підприємство «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12/11 від 12 грудня 2011 року.

Зазначає, що укладений договір від імені обох сторін підписав безпосередньо ОСОБА_1, що не відповідає ч. 3 ст. 238 ЦК України, оскільки представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 пеню та шраф в розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 інфляцію в розмірі 113 550 гривень 68 коп.

Стягнуто з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 7 175 грн. 34 коп.

Стягнуто з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 154 грн.

В апеляційній скарзі ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представники ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» вимоги апеляційної скарги підтримали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що одночасне застосування штрафу і пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань відповідає вимогам закону.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із його безпідставності та необґрунтованості.

В цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що наказом міністерства молоді та спорту України № 319 від 02.02.2011 року головою комісії з припинення державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» був призначений ОСОБА_1

12.12.2011 року між ОСОБА_1 та ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12/11 в сумі 150 000 грн. 00 коп. (а.с.5-6).

Згідно додаткової угоди № 1 від 01.01.2013 року грошові кошти мали бути повернені 31.12.2013 року (а.с.7).

Згідно п. 7.3. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 35% річних за кожний день такого прострочення.

Відповідно п. 7.4. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 35 % від обсягу не повернених чи несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний календарний квартал такого прострочення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем неналежним чином виконуються умови договору про надання поворотної фінансової допомоги, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, одночасне застосування штрафу і пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань не відповідає вимогам ст. 61 Конституції України.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

З урахуванням відмови позивача від позову в частині стягнення пені та закриття провадження у справі в цій частині, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф.

Розмір штрафу складає 35 % від обсягу не повернених чи несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний календарний квартал такого прострочення.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, розмір штрафу слід зменшити до 150 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 13 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позову.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню: борг в розмірі 150 000 грн. 00 коп., штраф в розмірі 150 000 грн. 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 113 550 грн. 68 коп., три проценти річних в розмірі 7 175 грн. 34 коп.

В частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно зіст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Відповідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

За змістом ч. ч. 1, 3ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом правильно встановлено, що укладений договір відповідає вимогам закону. Наведені відповідачем у позові обставини не дають підстав для висновку про недійсність договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12/11.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзянарському спорту «Льодовий стадіон» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 серпня в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 штраф в розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в розмірі 113 550 грн. 68 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 7 175 грн. 34 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Л.Д. Поливач