АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Акопян В.І., Гальонкіна С.А.

При секретарі: Фадейкіної Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 87-п від 27.07.2015 року його було незаконно увільнено від виконання обов'язків генерального директора. Оскільки він виконував ці обов'язки більше двох місяців (протягом чотирьох років), то виникли підстави вважати, що він затверджений на даній посаді. Окрім цього, його було увільнено із займаної посади під час тимчасової непрацездатності та він не був попередньо повідомлений про своє звільнення та про погіршення умов оплати праці.

Прохав скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 87-п від 22.07.2015 року «Про увільнення ОСОБА_2 від виконання обов'язків генерального директора Державної науково виробничої корпорації «Київський інститут автоматики»; поновити його на посаді генерального директора Державної науково виробничої корпорації «Київський інститут автоматики», допустити негайне виконання рішення в частині поновлення його на посаді генерального директора Державної науково виробничої корпорації «Київський інститут автоматики».

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо скасування Наказу Міністерства Економічного Розвитку і Торгівлі України за № 87-п від 27.07.2015 про увільнення ОСОБА_2 від виконання обов'язків Генерального директора Державної науково-виробничої Корпорації «Київський інститут автоматики» та постановити в цій частині нове рішення про задоволення його позовної вимоги, вказував на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Вважає оскаржуване рішення таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини справи, що наказом Міністерства промислової політики України № 44-Д від 18.07.2011 року «Про звільнення ОСОБА_3 та покладення виконання обов'язків генерального директора на ОСОБА_2.» - звільнено ОСОБА_3 з посади генерального директора науково виробничої корпорації «Київський інститут автоматики» м. Київ за власним бажанням відповідно до ст..39 КЗпП України, розірвавши укладений з ним контракт від 09 грудня 2010 року № 3 від 18 липня 2011 року.

Покладено на ОСОБА_2, заступника генерального директора по виробництву, науково технічних зв'язках і розвитку Державного науково виробничої корпорації «Київський інститут автоматики» виконання обов'язків генерального директора зазначеного підприємства із 19 липня 2011 року (а. с. 7-8).

Місцевим судом також встановлено, що Наказом Мінекономрозвитку України № 208 від 02.03.2015 «Про оголошення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» - оголошено конкурсний відбір керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за переліком згідно з додатком (а.с. 23).

Інформація про оголошення конкурсу була розміщена на офіційному веб сайті Мінекономрозвитку та оприлюднена в газеті «Урядовий кур'єр» № 45 від 12.03.2015 року (а.с. 59).

Місцевим судом також встановлено, що позивач не подавав заяву до Мінекономрозвитку для участі у конкурсному відборі на посаду генерального директора, а отже участі у цьому конкурсі не приймав. (Результати конкурсу в установленому законом порядку не оскаржені.)

22.07.2015 року переможця конкурсу ОСОБА_4 наказом № 88-ц від 22.07.2015 року було призначено генеральним директором ДНВК «Київський інститут автоматики» як такого, що пройшов конкурсний відбір на цю посаду, на термін та на умовах, визначених контрактом, в цей же день, 22.07.2015 року згідно наказу № 87-ц ОСОБА_2 був увільнений від виконання обов'язків генерального директора цього підприємства (а. с. 5, 28).

Дослідивши матеріали справи та надавши їм вірну оцінку, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про безпідставність позовних вимог, оскільки в даному випадку увільнення від виконання обов'язків генерального директора ДНВК «Київський інститут автоматики» не являється звільненням в розумінні ст.. 36, 38, 40,41 Кодексу законів про працю., оскільки ОСОБА_2 залишився працювати на посаді заступника генерального директора по виробництву, науково технічних зв'язках і розвитку,що стверджується довідкою Міністерства ( а. с. 85)

Покладення виконання обов'язків керівника підприємства є тимчасовим заходом, який передбачає виконання обов'язків керівника даного підприємства в обмежений у часі термін, а саме до моменту призначення органом управління на цю посаду керівника підприємства у встановленому законодавством порядку та на підставі укладеного з ним контракту.

Даючи юридичну оцінку правовідносинам , які виникли між сторонами колегія суддів вважає , що при покладенні на ОСОБА_2 (за його згодою) обов'язків генерального директора ДНВК «Київський інститут автоматики», згідно з наказом від 18.07.2011 року (а. с.7) мало місце зміна істотних умов праці, що врегульовано нормами ст. 32 КЗПП України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи позивача про те, що він не може працювати на посаді заступника генерального директора по виробництву, науково технічних зв'язках і розвитку не є предметом даного судового розгляду справи. ( ч.4 ст. 32 КЗПП України передбачає, що якщо колишні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього кодексу.)

Оскільки законодавством України , яке діяло на час виникнення спірних правовідносин (2011 рік), діяли нормативні акти щодо призначення на посади керівників державних підприємств на конкурсній основі, та передбачена контрактна форму укладення трудового договору, нормативні акти СССР, на які посилається позивач у справі в частині призначення виконуючого обов'язки керівником підприємства , у відповідності з вимогами постанови Верховної ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства союзу РСР» від 12 вересня 1991 року не діють.

Дії відповідача, пов'язані із оголошенням конкурсного відбору на посаду керівника ДНВК «Київський інститут автоматики» відповідають положенням Закону України «Про управління об'єктами державної власності», а також вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 777 від 03.09.2008 року «Про проведення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки».

Доводи апеляційної скарги про те, що у місячний термін Міністерство промислової політики зобов'язувалося вирішити питання щодо подальшої процедури призначення ОСОБА_2 генеральним директором ДНВК «КІА, не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту рішення місцевого суду і наказу Міністерства промислової політики України № 44-Д від 18 липня 2011 року начальнику Управління радіоелектронної промисловості приладобування ОСОБА_5 у місячний термін внести доповідною запискою пропозицію щодо подальшої процедури призначення керівника Державної науково виробничої Корпорації Київський інститут автоматики». (а. с. 7-8, 62).

Доводи апелянта про те, що наказ про його звільнення від виконання обов'язків генерального директора прийнятий з порушенням п. 101 «Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» затвердженої Постановою КМУ від 30.11.201 № 1242, в якому зазначено, що в кожному пункті наказу (розпорядження) з кадрових питань зазначається підстава щодо його видання (заява працівника, контракт, доповідна записка, рішення атестаційної комісії тощо), не беруться колегією суддів до уваги, оскільки дані обставини не можуть бути підставою для скасування наказу.

Таким чином рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим. Видачею спірного наказу трудові права позивача не порушені.

Спір судом розгляду в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1ст.307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) П.С. Абрамов

(підписи) В.А. Акопян

С.А. Гальонкін

З оригіналом згідно: