Справа № 2-958/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2010р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Вербицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Солтис О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, виконкому Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 - своєї матері, Одеської міської ради, виконкому Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Предметом спору є домоволодіння № 46 по вул. Крайній в м. Одесі.
В процесі розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 уточнила, в яких вона вказує, що вищевказаний будинок був побудований її дідом - ОСОБА_4, разом з її батьком - ОСОБА_5. По закінченню будівництва ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на це домоволодіння. Проте, під час проживання, спірний будинок був реконструйований з метою поліпшення житлових умов та загального технічного стану житла. Крім того, був добудований інший будинок, у будівництві якого суттєво допомагала позивачка. Після смерті ОСОБА_5 його дружина - ОСОБА_2 (відповідачка) звернулась до нотаріальної контори, де отримала свідоцтво про право власності на спадщину. Проте, відповідачка не вказала нотаріусу на те, що, крім неї, є ще інші спадкоємці. Зокрема, позивачка ОСОБА_1, яка на момент смерті проживала в спірному будинку та продовжує проживати і утримувати його до теперішнього часу. Крім ОСОБА_1 є ще донька померлого - ОСОБА_3, яка не зверталась до нотаріуса та на день смерті не проживала з спадкодавцем, оскільки з 1987 року вона постійно проживає у США, штат Філадельфія. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним та визнати за нею право власності на майно у вигляді домоволодіння № 46 по вул. Крайній в м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29 листопада 2004р.
Представник позивачки в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, проте надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, в якій вона відмовилась від свого права власності на спірне майно на користь ОСОБА_1, визнала позовні вимоги в повному обсязі, дала згоду на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідачі Одеська міська рада та виконком Одеської міської ради в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або відкладення розгляду, не подавали.
Третя особа - ОСОБА_3 - в судове засідання не з'явилась. Її представник - ОСОБА_6, також не з'явився, проте надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та можливість розглядати справи у її відсутності та відсутності ОСОБА_3
Суд, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, вважає можливими задовольнити позовні вимоги. Враховуючи неявку відповідачів, проте належне їх повідомлення та неповідомлення про причини неявки, зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 130, 174 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в 1964 році в Овідіопольському районі смт. Авангард, м. Одеса під будівництво жилого будинку була надана в користування земельна ділянка 0,08 га за адресою: м. Одеса, вул. Крайня, 46 (на той час - Крайня, 24а).
Будівництво проводилось ОСОБА_4 та його сином - ОСОБА_5, дідом та батьком позивачки відповідно. Свідоцтво про право особистої власності від 7 вересня 1964р. на домоволодіння № 24а по вул. Крайній в м. Одесі було видано Житлово-комунальним відділом Іллічівської районної Ради депутатів трудящих ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Іллічівської районної ради депутатів трудящих від 20 серпня 1964р. за № 1041, як на новозбудоване майно.
Право власності зареєстровано в ОМБТІ за ОСОБА_5 та записано в реєстрову книгу під № 605 на стр. 25 кн. 106.
Домоволодіння на той час складалось з житлового будинку під літ. «А», житловою площею, 35,7 кв.м., з надвірною будівлею «В» - вбиральня, № 1-6 - огорожа, І - мостіння, розташоване на земельній ділянці розміром 657 кв.м. по фактичному користуванню.
Проте, під час експлуатації будинку, з метою поліпшення житлових умов, у зв'язку із збільшенням родини ОСОБА_5, домоволодіння було реконструйоване, а також був побудований ще один будинок без дозвільних документів. Будівництво відбувалось ОСОБА_5 при допомозі його доньки - ОСОБА_1 При цьому, остання постійно проживала в ньому з моменту народження, що підтверджується відповідним записом в Домовій книзі.
В результаті проведеної реконструкції житлового будинку під літ. «А», в ньому були прибудовані наступні приміщення: під літ. З - житлова, площею 9,8 кв.м., під літ. 5 - коридор, площею 5,9 кв.м., під літ. 6 - ванна, площею 4,8 кв.-м., в результаті чого його загальна площа збільшилась до 65,9 кв.м., а житлова - до 45, 5 кв.м.; також були добудовані надвірні споруди - літня кухня під літ. «Б», площею, 27,8 кв.м., гараж під літ. «Е», площею 27,9 кв.м., сарай під літ. «Д», площею 10,0кв.м., душ під літ. «Г», площею 1,3 кв.м., навіс під літ. «Ж».
Крім того, на земельній ділянці також був побудований ще один будинок під літ. «З», загальною площею 244,4кв.м. житловою площею 101,6 кв.м., який складається з приміщень першого поверху: 1- коридор площею 3,9 кв.м., 2-гостьова кімната площею 22,7 кв.м., 3-кухня площею 17,0 кв.м., 4-коридор площею 5,5 кв.м., 5-житлова кімната площею 7,4 кв.м., 6-житлова кімната площею
кв.м., 7-вбудована шафа площею 0,7 кв.м., 8-житлова кімната площею 10,3 кв.м., 9- вбудована шафа площею 0,7 м.кв., 10-санвузол площею 5,2 м.кв., другого поверху: 1-коридор площею 4,8 м.кв., 2-коридор, площею 5,7 кв.м., 3-коридор площею 5,8 кв.м., 4-гостьова площею 23,8 кв.м., 5-кухня площею 11,0 кв.м., 6 -коридор площею 6,4 кв.м., 7-санвузол площею 5,9 кв.м., 8-житлова кімната площею 10,6 кв.м., 9-вбудована шафа площею 0,8 кв.м., 10-житлова кімната площею 11,4 кв.м., II- вбудована шафа площею 0,8 кв.м., 12 -житлова кімната площею 7,9 кв.м., 13-мансарда коридор площею 11,4 кв.м., 14-мансарда площею 57,2 кв.м.
Проведення вищезазначеної реконструкції та наявність таких будівель підтверджуються відміткою в технічному паспорті, виданим КП «ОМБТІ та РОН» від 13.01.2009р., виданого на ім'я ОСОБА_2.
Оскільки ОСОБА_5 був власником домоволодіння № 46 по вул. Крайній в м. Одесі, то відповідно до ст. 319 ЦК України він міг за власним розсудом здійснювати відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Земельна ділянка, на якій розташований будинок та реконструйовані будівлі, була виділена спеціально для будівництва будинку, проте будівництво відбулось без належних дозволів, але, відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, якщо користувач земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці.
Крім того, здійснена реконструкція та будівництво відповідає вимогам будівельних, санітарних, протипожежних та ін. норм та правил. Це підтверджується висновками експертизи ОНДІСЕ № 8092/8093 від 23.12.2009р., згідно яких прибудова до будинку під літ. «А», житловий будинок під літ. «З» по вул. Крайній, 46 в м. Одесі відповідають нормативно-технічним вимогам, зокрема, ДБН В.2.2-15-2005, ВСН 61-89 (р), ДБН В.2.6-14-97, ДБН В.1.1-7-2002, СНІП 3.03.01-87, СНІП 3.04.01-87 та ін. Крім того, надвірні будови в складі літньої кухні, сараю, вбиральні, душу, гаражу, навісу домоволодіння № 46 по вул. Крайній в м. Одесі відповідають СНІП 3.03.01-87, ДБН
В.2.6-14-97. Вищевказані будівлі розташовані в межах земельної ділянки по вул. Крайній, 46 в м. Одесі, не здійснюючи негативного впливу на будівлі суміжних землекористувачів.
Отже, здійснюючи реконструкцію, не порушуючи при цьому прав інших осіб та не погіршуючи довкілля, ОСОБА_5 діяв відповідно до норм закону.
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.07.2005р., зареєстрованої в реєстрі за № 3-1171.
Проте, ОСОБА_2, звернувшись до нотконтори не вказала, що є ще інші спадкоємці першої черги, зокрема, позивачка ОСОБА_1 донька померлого, яка постійно проживала в спірному будинку, брала участь у його утриманні, реконструкції, та на даний час проживає в цьому будинку. Це підтверджується записами в Домовій книзі на будинок № 46 по вул. Крайній в м. Одесі. Крім того, відповідачка ОСОБА_2, визнаючи позовні вимоги, не заперечує проти того, що ОСОБА_1 проживала постійно в спірному будинку, приймала участь у його утриманні, допомагала батькам. Отже, вона є такою, що фактично прийняла спадщину. Проте, ОСОБА_1 не звернулась до нотаріальної контори, оскільки вважала, що, проживаючи в будинку, вона вже є спадкоємицею.
Крім того, у померлого є інша донька - ОСОБА_3, проте вона не приймала спадщини ані юридично, оскільки до нотаріальної контори з заявою не зверталась, ані фактично, оскільки з 1987 року перебуває у шлюбі та проживає в США, штат Пенсильванія, м. Філадельфія, що підтверджується відсутністю запису про її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 в Домовій книзі, а також даними, що містяться в- довіреності від 19 лютого 2009р., оформленої ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_6
Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що вони є достатніми підставами для визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом, видане ОСОБА_2
липня 2005р. державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори на майно спадкодавця ОСОБА_5, померлого 29 листопада 2004р., спадкова справа №213/2005р., зареєстроване в реєстрі за №3-1171, оскільки були порушені права спадкоємиці ОСОБА_1
Так, згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним, якщо буде встановлено, що особа, якій видано свідоцтво, не мало право на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику в справах про спадкування» в пункті 27 зазначені інші випадки: визнання заповіту недійсним, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб і т.п. В даному випадку порушились права ОСОБА_1, як спадкоємиці першої черги, яка фактично прийняла спадщину, проте до нотаріуса не зверталась, а нотаріус, при видачі свідоцтва не врахував наявності інших спадкоємців, оскільки відповідачка цю інформацію йому не повідомила.
У зв'язку з вищевикладеним можливе визнання права на спадкове майно за ОСОБА_1 відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України в якій закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається прийнявшим спадщину, якщо протягом 6- місячного строку не заявив відмови від спадку.
Аналізуючи вищевикладені обставини, відповідність проведеної реконструкції будівельним, санітарним та ін. нормам та правилам, відсутність будь-яких заперечень з боку суміжних землекористувачів щодо проведеної реконструкції, фактичне прийняття -спадщини позивачкою, визнання позовних вимог відповідачкою, відсутність звернень про прийняття спадщини інших спадкоємців, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Керуючись ст.ст. 319, 376, 1268 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 210, 213-215, 225-226 ЦПК України, суд -
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 04 липня 2005р. державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори на майно спадкодавця ОСОБА_5, померлого 29 листопада 2004р., спадкова справа № 213/2005р., зареєстроване в реєстрі за № 3-1171.
Визнати право власності ОСОБА_1 їнни Василівни в порядку спадкування за законом за ОСОБА_5, померлим 29 листопада 2004р., на домоволодіння за адресою: вул. Крайня, будинок № 46, м. Одеса, яке складається з наступних будівель і споруд: житловий будинок під літ. «А», загальною площею 65,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 45,5 кв.м., підсобною площею 20,4 кв.м., житлова кімната площею 10,3 кв.м., житлова кімната площею 9,8 кв.м., житлова кімната площею 25,4 кв.м., веранда площею 9,7 кв.м., коридор площею 5,9 кв.м., ванна кімната площею 4,8 м.кв. и надвірних будівель - туалет «В» ,№1-8- огорожі, ї - мостіння, літня кухня літ. «Б», сарай «Д», гараж «Е», навіс «Ж», душ «Г», житловий будинок літ. З, загальною площею 244,4 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., підсобною площею 142,8 кв.м., 1-й поверх: 1- коридор площею 3,9 кв.м., 2-гостьова кімната площею 22,7 кв.м., З-кухня площею 17,0 кв.м., 4-коридор площею
кв.м., 5-житлова кімната площею 7,4 кв.м., 6-житлова кімната площею 7,5 кв.м., 7-вбудована шафа площею 0,7 кв.м., 8-житлова кімната площею 10,3 кв.м., 9- вбудована шафа площею 0,7 м.кв., 10-санвузол площею 5,2 м.кв., другого поверху: І-коридор площею 4,8 м.кв., 2-коридор, площею 5,7 кв.м., 3-коридор площею 5,8 кв.м., 4-гостьова площею 23,8 кв.м., 5-кухня площею 11,0 кв.м., 6 - коридор площею 6,4 кв.м., 7-санвузол площею 5,9 кв.м., 8-житлова кімната площею 10,6 кв.м., 9- вбудована шафа площею 0,8 кв.м., 10-житлова кімната площею 11,4 кв.м., 11- вбудована шафа площею 0,8 кв.м., 12 житлова кімната площею 7,9 кв.м., 13-мансарда коридор площею 11,4 кв.м., 14- мансарда площею 57,2 кв.м.Визначити порядок користування ОСОБА_1 їнни Василівни земельною ділянкою за адресою вулиця Крайня, будинок № 46 у місті Одесі, за фактичним використанням.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м.Одеси заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення з подальшою подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦГІК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ОСОБА_8