Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" грудня 2015 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири предметом іпотеки, про визнання права власності,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з уточненим позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_2, предметом іпотеки, яким забезпечено виконання кредитного договору №014/0075/74/65093 від 08.09.2015 року, про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.09.2006 року між акціонерний поштово-пенсійним банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/0075/74/65093.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору між АППБ «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 08.09.2006 року укладено договір застави цінних паперів, відповідно до якого у заставу банку передано сертифікат облігацій, який виданий ТОВ «Альянс-Жилстрой» випуск №1, загальною кількістю акцій 6 225 штук.

Формою погашення цінних паперів, переданих банку у заставу, є передача власнику паперів - ОСОБА_2 у приватну власність нерухомого майна, після завершення його будівництва та прийняття в експлуатацію, а саме - квартири за будівельною адресою: АДРЕСА_2.

08.09.2006 року між акціонерний поштово-пенсійним банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №014/0075/74/65093, відповідно до якої ОСОБА_2 зобовязаний передати кредитору у заставу майно, що буде здане в експлуатацію, у вигляді квартири, розташованої за будівною адресою: АДРЕСА_2 протягом 30 календарних днів з дня отримання свідоцтва про право власності.

21.10.2015 року укладено низку договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року та договором застави цінних паперів від 08.09.2006.

Право вимоги за вказаними договорами відступлене ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступник акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль») на користь ПАТ «Комерційний індустріальний банк», яким в свою чергу переуступлене право вимоги за договорами на користь ТОВ «Стандарт фінанс групп».

21.10.2015 року між ТОВ «Стандарт фінанс групп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги №21-10-15/4, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року.

21.10.2015 року між ТОВ «Стандарт фінанс групп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за договором застави цінних паперів від 08.09.2006 року, зареєстрованим у реєстрі за номером 1830.

Після набуття права вимоги за вказаними договорами позивачем ОСОБА_1 здійснено перевірку правового стану майна, переданого у забезпечення за кредитним договором.

Після прийняття до експлуатації багатоквартирного будинку за будівельним номером 19 по вул. Ак. Сахарова, в м. Одесі, йому було присвоєно поштову адресу - м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, 40 на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР №190р від 22.04.2013 року.

10.10.2013 року, відповідачем ОСОБА_2 отримано свідоцтво на право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

При цьому, про факт отримання свідоцтва про право власності на обєкт відповідач ОСОБА_2 не повідомив кредитора, квартиру у заставу для забезпечення виконання кредитного договору №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року не передав.

Відповідачем ОСОБА_2 не виконано умови додаткової угоди №2 до кредитного договору №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року, чим значно порушуються права позивача ОСОБА_1, як нового кредитора, та створюються умови для нанесення матеріального збитку позивачу у разі реалізації позивачем майна, яке має бути переданим у заставу, та ухилення від повернення боргу.

Сума боргу відповідача ОСОБА_2 по кредитному договору №014/0075/74/65093 на день відступлення права вимоги за договорами на користь позивача ОСОБА_1 складає 3 166 122 гривень 50 копійок.

Відповідачем ОСОБА_2 на протязі значного часу не вживалося жодних заходів щодо погашення суми боргу.

Квартира за адресою: АДРЕСА_3, щодо якої ОСОБА_2 мав укласти договір іпотеки, як виду застави, із кредитором, належить йому на праві приватної власності, може бути відчуженим, зареєстроване, як окремий виділений в натурі обєкт права власності.

Враховуючи, що у заставу кредитору передані цінні папери щодо будівництва саме квартири за поштовою адресою: АДРЕСА_3, виходячи з обставин справи та вимог діючого законодавства, вказаний обєкт нерухомості, який належить відповідачу ОСОБА_2 має бути визнаним предметом іпотеки, тобто обєктом яким забезпечено виконання умов кредитного договору №014/0075/74/65093 від 08.09.2006.

Нормами законодавства (насамперед статтями 36, 37 Закону України «Про іпотеку») не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Вказана позиція викладена у листі Верховного суду України від 07.10.2010 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин»

Відповідач ОСОБА_2 отримував неодноразові вимоги кредитора щодо необхідності погашення заборгованості за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року, які були ним проігноровані.

Таким чином, враховуючи ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обовязків за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року та позасудового врегулювання спору, необхідним є звернення стягнення на майно боржника, яким забезпечено виконання його зобовязань.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.65).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.53,68).

У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 08.09.2006 року між акціонерний поштово-пенсійним банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір №014/0075/74/65093(а.с.21-27);

08.09.2006 року між акціонерний поштово-пенсійним банком «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №014/0075/74/65093, відповідно до якої ОСОБА_2 зобовязаний передати кредитору у заставу майно, що буде здане в експлуатацію, у вигляді квартири, розташованої за будівною адресою: АДРЕСА_2 протягом 30 календарних днів з дня отримання свідоцтва про право власності (а.с.28);

Для забезпечення виконання умов кредитного договору між АППБ «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 08.09.2006 року укладено договір застави цінних паперів, відповідно до якого у заставу банку передано сертифікат облігацій, який виданий ТОВ «Альянс-Жилстрой» випуск №1, загальною кількістю акцій 6 225 штук (а.с.34-36);

21.10.2015 року між АППБ «Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року та договором застави цінних паперів від 08.09.2006 року (а.с.39-40);

21.10.2015 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Стандарт фінанс групп» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року та договором застави цінних паперів від 08.09.2006 року (а.с.41-43);

21.10.2015 між ТОВ «Стандарт фінанс групп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги №21-10-15/4, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №014/0075/74/65093 від 08.09.2006 року (а.с.9-14);

21.10.2015 між ТОВ «Стандарт фінанс групп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за договором застави цінних паперів від 08.09.2006 року, зареєстрованим у реєстрі за номером 1830 (а.с.29-31);

Відповідно до письмового розрахунку заборгованості від 21.10.2015 року, сума боргу відповідача ОСОБА_2 по кредитному договору №014/0075/74/65093 на день відступлення права вимоги за договорами на користь позивача ОСОБА_1 складає 3 166 122 гривень 50 копійок (а.с.15);

Відповідно до акту приймання-передачі від 21.10.2015 року, ТОВ «Стандарт фінанс групп» передало ОСОБА_1 документацію за договором відступлення права вимоги від 21.10.2015 року (а.с.19-20);

Відповідно до розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР №190р від 22.04.2013 року, після прийняття до експлуатації багатоквартирного будинку за будівельним номером 19 по вул. Ак. Сахарова, в м. Одесі, йому було присвоєно поштову адресу - м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, 40 (а.с.63);

Відповідно до письмової інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №46764470 від 02.11.2015 року, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 61,6 кв., житловою площею 39,7 кв.м. (а.с.48);

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька обєктів нерухомого майна за таких умов:

-нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності;

-нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

-нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Квартира за адресою: АДРЕСА_3, щодо якої ОСОБА_2 мав укласти договір іпотеки, як виду застави, із кредитором, належить йому на праві

приватної власності, може бути відчуженим, зареєстроване, як окремий виділений в натурі обєкт права власності.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 вказаного Закону України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ст. 530 ЦК України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 вказаного Закону України, передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобцу шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачііпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню .

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226ЦПК України, ст.ст. 16 ЦК України, ст. 3, 33, 36, 37 Законом України «Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири предметом іпотеки, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_2(ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), предметом іпотеки, яким забезпечено виконання кредитного договору №014/0075/74/65093 від 08.09.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,6 кв., житловою площею 39,7 кв.м.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Аліна С.С.