Справа № 476/701/14-ц
Провадження № 2/476/31/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 року Єланецький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Раєвич Т.М.

при секретарі Кузьміній О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФГ "Багата Нива" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зустрічним позовом ФГ "Багата Нива" до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ФГ "Багата Нива" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В попередньому судовому засіданні відповідач пред'явив до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Єланецького районного суду від 04.12.2014 року зустрічну позовну заяву ФГ "Багата Нива" до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди земельної ділянки об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ФГ "Багата Нива" про визнання недійсним договору оренди земльної ділянки. В подальшому, до початку розгляду судом справи по суті, було змінено предмет та підставу зустрічного позову, в зв'язку з чим відповідач просив внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладенного між ОСОБА_2 та ФГ "Багата нива" 01.11.2010 року.

Підтримуючи в судовому засіданні свої позовні вимоги позивачка за первісним позовом суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2. За життя, 17.12.2003 року мати склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй земельну ділянку площею 8,35 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-МК № 033802, виданого Єланецькою селищною радою Миколаївської області від 13.08.2002 року № 1520.

Після смерті матері вона оформила свої спадкові права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2014 року.

Вона побажала самостійно використовувати належну їй земельну ділянку, але в 2014 році дізналася, що дану земельну ділянку вже використовує ФГ "Багата Нива" на підставі договору оренди земельної ділянки. Отримавши копію даного договору оренди вона помітила, що дата укладення договору 01.11.2010 року, а в графі орендодавець зазначено прізвище померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері - "ОСОБА_2" Із змісту договору слідувало, що він укладенний строком на 15 років.

Їй відомо, що за життя її мати уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ОСОБА_3 Згідно даного договору мати щороку за життя отримувала орендну плату. Будь-яких договірних відносин з ФГ "Багата Нива" мати не мала. Після смерті матері вона земельну ділянку не використовувала так як власником її себе не вважала, постільки із-за відсутності коштів, не мала змоги оформити спадщину. Орендну плату за материну земельну ділянку після смерті матері продовжував платити ОСОБА_3, в цьому нічого незаконного вона не побачила, постільки знала, що материна земельна ділянка перебувала у нього в оренді. Кошти за орендну плату їй привозила ОСОБА_4 Значення тому, хто видавав орендну плату вона не придала, так як вважала, що ОСОБА_4 працює разом з ОСОБА_3, постільки раніше, ще за життя матері, іноді зерно, як орендну плату, отримували з приміщення складу ОСОБА_4 Одного разу ОСОБА_4 приїхала до неї та сказала, що необхідно підписати договір, так як без нього вона не може отримувати орендну плату. Договір вона не читала, та й бланк, здається, був не заповнений. При цьому вона вважала, що це необхідно для отримання орендної плати на період, поки вона не оформить спадщину. Розмови про договірні відносини з ФГ "Багата Нива" ніхто не вів, про те, що ОСОБА_4 є головою даного ФГ вона не знала в загалі. Вона розуміла, що з нею укладений договір оренди бути не може, постільки на той час вона ще не була власником земельної ділянки та не могла від свого імені самостійно укласти договір оренди земельної ділянки. Договір вона підписала від імені своєї покійної матері. Домовленості про те, що земельна ділянка передається в оренду саме нею на 15 років і, що підписаний нею документ, пройде державну реєстрацію не було. Вона вважала, що це оформляється якась домовленість про використання земельної ділянки до моменту її переоформлення на себе. Про існування зареєстрованного договору оренди земельної ділянки терміном дії на 15 років вона дізналася від ОСОБА_4, після того, як ставши власником земельної ділянки, право зареєстроване 02.07.2014 року, вона повідомила останній про намір самостійно обробляти земельну ділянку. Вона дізналася, що договір укладено між її матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ФГ "Багата Нива" 01.11.2010 року, тобто, після смерті матері. Цей договір підписаний дійсно нею, але повноважень на вчинення такої дії вона не мала. В зв'язку з цим просила суд визнати спірний договір оренди земельної ділянки недійсним та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Зустрічний позов ФГ "Багата Нива" про внесеня змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року вона не визнала та просила суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Представник позивачки по первісному позову за угодою, адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, суду пояснив, що ОСОБА_1 власником земельної ділянки площею 8,35 га., яка знаходиться в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області стала 02.07.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Дану земельну ділянку його довірителька отримала в спадок за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2, якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-МК № 033802, виданого Єланецькою селищною радою Миколаївської області від 13.08.2002 року № 1520. Її мати - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на дану земельну ділянку його довірителька отримала 02.07.2014 року. Отримавши таке право, позивачка виявила бажання самостійно обробляти земельну ділянку, але, в 2014 році дізналася про те, що спірна земельна ділянка з 2010 року знаходиться в оренді ФГ "Багата Нива" строком на 15 років.

Отримавши копію даного договору оренди позивачка помітила, що орендодавцем в ньому вказана ОСОБА_2, тобто її мати, датою укладення договору є 01 листопада 2010 року, тоді як мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1, строк дії договору 15 років. В Державному реєстрі договір зареєстровано 15.12.2010 року. В зв'язку з тим, що мати позивачки померла в 2007 році, а договір оренди з нею був заключений в 2010 році, вважає, що остання на момент укладення договору не мала ні цивільної правоздатності, яка припинилася в момент смерті, ні цивільної дієздатності. Крім того, під час вчинення спірного правочину волевиявлення учасників правочину повинно бути вільним та відповідати їх внутрішній волі. Все це вказує на недотримання в момент укладення 01.11.2010 року договору оренди земельної ділянки вимог ст. 203 ЦК Українии. Оскаржуваний договір оренди земельної ділянки підписала його довірителька - ОСОБА_1, але вказала в ньому прізвище своєї матері- ОСОБА_2, так як попросила ОСОБА_4 Довірителька знала, що за життя мати уклала договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_3, і коли ОСОБА_4 запропонувала їй підписати договір оренди земельної ділянки, повідомивши, що без нього орендна плата не буде виплачена, його довірителька підписала, вважаючи, що це необхідно для отримання орендної плати до моменту, поки вона не оформить своє право на земельну ділянку. Будь-яких наслідків для себе, підписуючи даний договір від імені матері, вона не вбачала. Його довірителька не мала права підписувати зазначений договір оренди від свого імені в зв'язку з тим, що на момент його підписання вона ще не була власником земельної ділянки, а отже, не мала належних повноважень на вчинення такої дії. А тому, просив суд визнати спірний договір оренди недійсним, постільки в момент його укладення не були додержані вимоги ст. 203 ЦК України.

Зустрічний позов ФГ "Багата Нива" до ОСОБА_1 про внесеня змін до договору оренди земельної ділянки, укладенного 01.11.2010 року не визнає з тих підстав, що офіційно договір оренди земельної ділянки не міг бути укладеним між ФГ "Багата Нива" та ОСОБА_1, оскільки на момент його укладання ОСОБА_1 не мала повноважень на вчинення такої дії, а тому просив суд в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Вимогу представника ФГ "Багата Нива" про застосування позовної давності не визнав, в зв'язку з тим, що по даній справі строки позовної давності починаються з 02.07.2014 року, тобто після того, як ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки і коли дізналася про існування спірного договору.

Представник відповідача по первісному позову за договором, адвокат ОСОБА_6, позовні вимоги не визнав в повному об'ємі, суду пояснив, що спірну земельну ділянку ФГ "Багата Нива" використовувало ще до 2010 року. Договір оренди земельної ділянки, укладенний 01.11.2010 року є правомірним, оскільки ОСОБА_1 стала власником даної земельної ділянки ще в 2007 році, після того як подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2, якій за життя належала дана земельна ділянка. ОСОБА_1 уклала договір добровільно, про що свідчить підпис останньої на ньому. Доказів порушення своїх прав ОСОБА_1 суду не надала, оскільки умови договору виконувалися та порушені не були. З 2007 року вона справно отримувала орендну плату, яка її влаштовувала, жодних претензій не виявляла. Законом передбачено право ОСОБА_1, як особи, у власності якої перебуває спірна земельна ділянка, виступати орендодавцем даної земельної ділянки і вона мала право заключати вказаний договір оренди. Даний договір пройшов державну реєстрацію, а отже, будь-яких порушень договір оренди не містив. Вважає, що позивачкою не доведено належними доказами порушення її прав у зв'язку з орендою її земельної ділянки ФГ "Багата Нива", а тому вважає, що підстав для для визнання договору недійсним не вбачається, в зв'язку з чим просив суд в задоволенні вимог про визнання договору оренди недійсним відмовити, а також просив суд застосувати строки позовної давності, посилаючись на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, мати позивачки по первісному позову. Спадкове майно ОСОБА_1 отримала в порядку спадкування за заповітом, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1. 01.11.2010 року ОСОБА_1, як власник земельної ділянки, уклала з ФГ "Багата Нива" договір оренди землі. Умови договору відповідали внутрішній волі ОСОБА_1 та належно виконувались сторонами. Твердження позивачки по первісному позову про те, що до суду вона не зверталася раніше в зв'язку з тим, що право власності на земельну ділянку вона зареєтрувала лише 02.07.2014 року вважає безпідставним, оскільки, на його думку, право власності вона набула з дати смерті її матері - ОСОБА_2, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2. Про порушення своїх прав ОСОБА_1 могла довідатися в момент укладення договору, тобто 01.11.2010 року, якби вважала, що були порушені її права, однак до суду вона звернулася тільки 21.07.2014 року, тобто зі спливом встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, представник ФГ "Багата Нива" просив задовольнити вимоги зустрічного позову - внести зміни до спірного договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Багата Нива", вказавши в його тексті, що стороною укладеного договору оренди земельної ділянки з ФГ "Багата Нива" є ОСОБА_1. Вважає, що під час виготовлення тексту договору була допущена механічна помилка.

Вислухавши позивачку по первісному позову, її представника, представника відповідача по первісному позову, оцінивши наявні в справі докази, всебічно та об'єктивно їх дослідивши, суд приходить до слідуючого.

Як вбачається із матеріалів справи і таке встановлено судом власником земельної ділянки площею 8,35 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-МК № 033802, виданого Єланецькою селищною радою Миколаївської області від 13.08.2002 року № 1520 за життя була ОСОБА_2 14 грудня 2005 року в Державному реєстрі земель вчинено запис за №95 про реєстрацію договору оренди даної земельної ділянки, укладенного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком на п'ять років.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Ще за життя померла належну їй земельну ділянку заповіла на підставі заповіту від 17.12.2003 року своїй дочці- ОСОБА_1.

11.11.2011 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, із змісту якого слідує, що спадщина, на яку воно видано складається з земельної ділянки площею 8,35 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-МК № 033802, виданого Єланецькою селищною радою Миколаївської області від 13.08.2002 року № 1520 .

Як слідує із змісту копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07 2014 року право ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку зареєстровано 02.07.2014 року.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачкою по первісному позову оскаржується дійсність договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного 01.11.2010 року та зареєстрованого 15.12.2010 року між її померлою матір'ю- ОСОБА_2 та ФГ "Багата Нива"

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні.

В силу ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ч.1 ст.14 Закону про оренду землі договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Крім цього, згідно ст.16 вказаного Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст.203 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що особа, з якою 01.11.2010 року укладено договір оренди належної їй за життя земельної ділянки- ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Із цього слідує, що на момент укладення даного договору ОСОБА_2 не мала ні цивільної правоздатності, постільки вона припинилася в момент смерті останьої, ні цивільної дієздатності, постільки цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Крім того, не мало місця і волевиявлення, постільки, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно вимог ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В судовому засіданні встановлено, що спірний договір оренди був підписаний від імені ОСОБА_2 ОСОБА_1.Таким чином, підпис від імені орендодавця вчинений не ним, а іншою особою без дотримання положень ст. 207 ЦК України, а також за відсутності належної довіреності, наданої за правилами статей 244, 245 ЦК України.За таких обставин, суд вважає доведеним, що під час укладання договору, текст договору оренди землі було підписано від імені орендодавця сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. А тому, неможна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визначення спірного договору недійсним.

Суд також вважає як такими, що не підлягають задоволенню вимоги відповідача по первісному позову по зустрічній позовній заяві про внесення змін до спірного договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Багата Нива", вказавши в його тексті, що стороною укладеного договору оренди земельної ділянки з ФГ "Багата Нива" є ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Представник відповідача по первісному позову пояснив, що прізвище орендодавця в договорі оренди, укладенного 01.11.2010 року вказано помилково ОСОБА_2" замість "ОСОБА_1". В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову пояснив, що на момент укладення даного договору земельна ділянка, яку успадкувала ОСОБА_1 після смерт ОСОБА_2 належала їй з дня смерті останньої, тобто, з ІНФОРМАЦІЯ_1 і з цього часу вона була власником земельної ділянки, а тому, як власник земельної ділянки, могла укласти договір оренди, що, як він вважає, останя й зробила. Але з даними твердженнями представника суд погодитися не може, постільки, вимоги ст.1299 ЦК України, яка діяла на момент спірних правовідносин, передбачали, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таке право ОСОБА_1 набула лише 02.07.2014 року. На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Як такими, що не підлягають задоволеню суд також вважає вимоги відповідача по первісному позову щодо застосування позовної давності. До такого суд прийшов, виходячи із слідуючого.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки(ст. 257 ЦК України). Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 року передбачено, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини 1 ст. 261 ЦК України-від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В судовому засіданні позивачка по первісному позову суду пояснила, що про існування договору оренди вона дізналася лише в 2014 році зі слів ОСОБА_4, якій вона повідомила про своє бажання обробляти земельну ділянку самостійно. Оскільки інші докази відсутні то у суду не має підстав для застосування позовної давності.

В судовому засіданні позивачка по первісному позову та її представник просили суд стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по справі, а саме: витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243 грн.60 коп. Суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача по первісному позову витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору в сумі 243грн. 60 коп. підлягають повному задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., то суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково. До цього суд прийшов, виходячи із слідуючого.

Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвока або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" №4191-УІ від 20.12.2011 року не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годинку участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні

Як вбачається із журналів судових засідань, представник позивачки по первісному позову приймав участь в судових засіданнях :

04.12.2014 року протягом 35 хв.

10.12.2014 року протягом 18 хв.

23.12.2014 року протягом 1год. 25 хв.

27.01.2015 року протягом 29 хв.

16.02.2015 року протягом 41 хв., тобто взагалі був зайнятий протягом 208 хв..

Враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати складає 1218грн., 40 відсотків від неї буде становити 487.20 коп.. Враховуючи час, протягом якого представник був зайнятий в судовому засіданні суд вважає, що стягненню підлягає сума 1688 грн. 96 коп.(487.20 : 60хв. х 208 хв. =1688.96). В решті вимог в цій частині позову необхідно відмовити.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ФГ "Багата Нива" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Єланецькому реєстраційному окрузі МРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.12.2010 року за № 73, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Багата Нива", відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку площею 8,35 га. в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області визнати недійсним.

Стягнути з ФГ "Багата Нива" на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1932 (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) грн. 56 коп., які складаються з: витрат на правову допомогу в сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) грн. 96 коп. та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині вимог про стягнення судових витрат відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ФГ "Багата Нива" до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Єланецькому реєстраційному окрузі МРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.12.2010 року за № 73, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Багата Нива", відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку площею 8,35 га. в межах території Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Раєвич Т.М.