Ухвала

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про скасування виконавчого напису нотаріуса,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про скасування виконавчого напису нотаріуса.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню та скасовано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 18 червня 2014 року, зареєстрований у реєстрі за № 857, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту.

На забезпечення виконання кредитного договору між цими ж сторонами укладено іпотечний договір від 18 червня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду від 16 березня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитним договором.

На виконання вказаного рішення суду 10 вересня 2012 року на підставі виконавчого листа від 28 березня 2012 року № 2-162 Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження № 34164708, в якому ОСОБА_1 був боржником, а ПАТ «УкрСиббанк» -стягувачем.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором від 18 червня 2008 року № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

Ухвалами Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2013 року та апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року, які набрали законної сили, відмовлено у задоволенні заяв про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». В обох ухвалах указано, що ПАТ «Дельта Банк» не є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договорів купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, крім того, право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» вже було реалізоване.

12 грудня 2013 року виконавче провадження № 34164708 завершено.

04 липня 2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 2 050 587 грн 20 коп. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, виданого 18 червня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 857, та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Зазначено, що за рахунок продажу вказаної квартири приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 2 048 087 грн 20 коп.

Загальна сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 18 червня 2014 року у розмірі 2 048 087 грн 20 коп., не відповідає змісту досудової вимоги ПАТ «Дельта Банк» від 25 квітня 2014 року, в якій вказані різні суми заборгованості: поточна заборгованість - 24 918,58 доларів США, загальна заборгованість - 180 998,25 доларів США, а також вказано, що конкретний розмір поточної заборгованості необхідно уточнити у банку.

Судом установлено, що нотаріус не мав підстав вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки у нього не було доказів безспірності вимог стягувача, як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко