Провадження №2/761/7697/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м.Києві, про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

27.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з майна, скасувати постанову АА №119670 від 18.09.2007 року винесену державним виконавцем ВДВС ШРУЮ у м.Києві Людвіченко І.А. про арешт майна та заборону відчуження всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, скасувати запис № 5811197 від 10.10.2007 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, складеного на підставі вищевказаної постанови державного виконавця.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.09.2014 року, яке набрало законної сили 26.12.2014 року, знято арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, який був накладений постановою АА №119670 від 18.09.2007 року державним виконавцем ВДВС ШРУЮ у м.Києві Людвіченко І.А. Звернувшись до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 12451715 від 22.07.2015 року, йому було відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження арешту нерухомого майна на підставі наявності постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві АА №119670 від 18.09.2007 року, якою накладено арешт на все майно боржника.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся, надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутність та пояснення по справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також договору купівлі-продажу нерухомості від 27.05.1997 року.

Як вбачається з Витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.07.2015 року №41164982, на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1, накладено арешт на підставі постанови АА №119670 від 18.09.2007 року, Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м.Києві, державний виконавець Людвіченко І.А.

Згідно листа №46569 від 14.07.2014 року відповідач відмовив позивачу в задоволені його заяви, оскільки виконавче провадження знищене і у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві не перебувають на виконанні виконавчі документи, де боржником зазначено ОСОБА_1.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частина 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстав для накладення заборони на відчуження майна на даний час немає, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог, а саме: скасування постанови АА №119670 від 18.09.2007 року, а також зняття арешту з майна, який був накладений відповідно до даної постанови.

Разом з тим, суд вважає вимогу позивача щодо скасування запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5811197 від 10.10.2007 року, такою, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки до компетенції відповідача не відноситься накладення та зняття обтяжень на нерухоме майно, а також скасування записів про такі обтяження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 10, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м.Києві, про зняття арешту з майна, задовольнити частково.

Скасувати постанову АА №119670 від 18.09.2007 року державного виконавця Людвиченко І.А. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про арешт майна та заборону відчуження всього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, та зняти арешт з майна, який був накладений відповідно до даної постанови.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: