Справа № 583/384/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:
головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.
при секретарі БАЙДАЛЕНКО О.О.
з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ТОДОРЮК О.Г., з фіксацією розгляду справи технічним комплексом Камертон, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за заявою
ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Сумський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України
про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні померлого годувальника
в с т а н о в и в:
10.02.2015 року до суду звернулася заявниця. Вимоги мотивувала тим, що 15.03.2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після реєстрації шлюбу дівоче прізвище не змінювала. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала постійно з ОСОБА_5 .
Основним та головним джерелом існування подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було пенсійне забезпечення ОСОБА_7 , розмір якого значно перевищував розмір пенсії заявниці. Інших джерел отримання доходів, окрім пенсії, чоловік заявниці не мав. Всі доходи подружжя вносились в єдиний сімейний бюджет, кошти витрачалися на сім`ю, оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та ліків. Пенсія чоловіка була для заявниці постійним і основним джерелом для існування.
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті чоловіка ОСОБА_1 залишилася проживати одна, іншого шлюбу не реєструвала, з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу однією сімє`ю не проживала. Інших джерел доходів окрім пенсійного забезпечення чоловіка, як за час спільного проживання так і після його смерті, ОСОБА_1 не мала.
Посилаючись на те, що після смерті чоловіка вона втратила основне та вагоме джерело для існування, залишившись на мінімальному розмірі пенсійного забезпечення, заявниця просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка у шлюбі ОСОБА_8 , при його житті, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги за заявою підтримали.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.
Представник Сумського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України до суду не прибув, а тому зі згоди осіб, що беруть участь у розгляді справи суд ухвалив про розгляд справи по суті у відсутність цього представника.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, надані заявницею докази та оцінивши їх в сукупності, встановив виникнення правовідносин з встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються ст.ст. 256-259 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов наступного висновку:
Згідно ст. 256 ч.1 п.2 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Відповідно до п.п. 1, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК України), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.
При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 ЦК України) не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК України).
За приписами ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
В ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до вимог ст. 37 ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» визначено, що вдови (вдівці) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та члени їх сімей, які перебувають на їх утриманні, користуються пільгами, передбаченими пунктами 6 - 9 статті 6 цього Закону.
Судом встановлено, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уклали шлюб, зареєстрований 06.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 60/а.с.6/.
ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 10/.
Згідно довідки Сумського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 31.10.2012 року за № 11/1526 ОСОБА_1 являється вдовою ветерана військової служби і має право на пільги, передбачені п.п. 6 - 9 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» /а.с. 11/.
В довідці виданій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.03.2015 р. за № 1098 зазначено, що ОСОБА_7 перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону Україну «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сума пенсійних виплат за період з 01.04.2012 року по 31.10.2012 року склала 9911,79 грн., тобто, у середньому 1650.00 грн. на місяць /а.с. 62/
Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області від 04303.2015 р. за № 2570/08-31 ОСОБА_1 отримала пенсію за період з 01.04.2012 року по 31.10.2012 року у розмірі 6683,16 грн., тобто, у середньому 1114.00 грн. на місяць, за період з 01.08.2014 року по 28.02.2015 року у розмірі 7524,15 грн., тобто, у середньому 1254.00 грн. на місяць /а.с.42, 43/.
З досліджених в судовому засіданні трудових книжок на ім`я заявниці і ОСОБА_6 суд встановив, що після досягнення пенсійного віку і набуття права на отримання пенсії, крім пенсії вони не мали інших доходів.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є синами заявниці, пояснили, що ОСОБА_7 є їх вітчимом, проживав з матір`ю однією сім`єю з 1993 року, мали спільний бюджет, спільні інтереси, коли вийшли на пенсію, то витрачали пенсії спільно на придбання продуктів харчування, ліків, оплату комунальних послуг тощо.
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пояснили, що знають заявницю та ОСОБА_16 , як подружжя, оскільки вони жили добре, завжди всюди ходили разом. ОСОБА_7 отримував більшу пенсію, оскільки був у минулому військовослужбовцем, однак, гроші витрачали спільно.
Проаналізувавши приведені вище докази, суд дійшов висновку, що заявниця є непрацездатною, одержує пенсію за віком, є членом сім`ї померлого годувальника. Для заявниці допомога померлого чоловіка за його життя була постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому вона має право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Інших джерел доходів окрім своєї пенсії та пенсії чоловіка, яка була удвічі більшою, ніж у неї, як за час спільного проживання так і його після смерті, ОСОБА_1 не мала.
Суд погоджується з доводами заявниці про те, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії.
За наведених обставин суд встановив визначені законом підстави для задоволення вимог за заявою, оскільки, будь-яких протиріч в ході розгляду справи не встановлено і даний факт знайшов своє підтвердження у суді.
На підставі ст.ст. 6, 10,11, 112, 235, 256-259 ЦПК України, ст. ст. 37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.п. 1, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Сумський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні померлого годувальника - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебувала на утриманні при житті ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 490 від 08.10.2012 року в Книзі реєстрації смертей відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.
Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА
Повний текст рішення виготовлений 17.03.2015 року.