ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря -Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м.Фастові та районі, Треті особи - Дмитрівська сільська рада, ОСОБА_2 про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1486 г для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2391 га для ведення особистого селянського господарства розташованих в АДРЕСА_1 згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку. Дані земельні ділянки межують з земельною ділянкою ОСОБА_2, третьою особою по справі між яким тривалий час існують напружені та неприязні стосунки. При виготовлені технічної документації без погшодження з ним було визначено, що частина його земельної ділянки буде використовуватися як двір загального користування з ОСОБА_1 Також, на його території побудовано старий погріб, яким користується і ОСОБА_1 хоча побудував новий погріб. Договір сервитуту на даний час укладений не був. Вважає, що при виготовлені тех.документації на земельні ділянки було допущено грубу помилку, яка порушує його інтереси як власника земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги щодо зміни сторін у позові. Уточненні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, а саме визнати державні акти частково недійсним та таким, що порушує його право як власника земельної ділянки та зобов"язати відповідача виготовити на його ім"я і видати з відповідною реєстрацією державний акт на право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1062 га та земельна ділянка площею 0,0296 га які розташовані в АДРЕСА_1 та які межують з земельною ділянкою відповідача. Вважають позов безпідставним та необгрунтованим та просять відмовити у його задоволені.

Представник Управління Держкомзему у м.Фастові та районі позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали та просили в їх задоволенні відмовити і вважають їх безпідставними та необгрунованими.

Представник Дмитрівської сільської ради позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав вважає їх безпідставними та необгрунованими.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1014 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року та земельну ділянку площею 0,1086 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року та земельну ділянку площею 0,2391 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_3 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року розташованих в АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0296 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 від 30.12.2011 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 17.02.2011 року (а.с.83).

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою.

Представник позивача в судовому засіданні послався на те, що при виготовлені технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка належить позивачу без погодження з ним було визначено, що частина його ділянки буде використовуватися як двір загального користування з відповідачем і це призвело до порушення його прав.

Разом з тим, представником відповідача - Управління Держкомзему у м.Фастові та районі надала суду генеральний план, який був оглянутий в судовому засіданні та спростувала, що земельна ділянка яка перебуває у загальному користуванні не належить позивачу.

Будь-яких належних доказів у підтвердження своїх доводів позивачем не надано.

В своїх позвних вимогах позивач просить скасувати частково державні акти його та відповідача, однак, законодавець не передбачив скасування державного акту частково.

Державний акт на право власності на землю - це дукумент який посвідчує це право.

Також, не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо зобов"язання Управління Держкомзему у м.Фастові та районі виготовити державний акт на право власності на ім"я позивача та видати з відповідною реєстрацією.

Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» змінено порядок реєстрації прав на земельну ділянку, суб"єктів які виконують дані функції та передбачає видачу Витягу з реєстру пав на нерухоме майно, і не передбачає виготовлення та реєстрація Державних актів на право власності на землю.

Суд, відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Отже, аналізуючи у сукупності надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що порушенні його права щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою що належить йому на праві власності зі сторони відповідачів, а тому позов є безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,209,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.78, ЗК України, ст.ст.15,321,373 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м.Фастові та районі, Треті особи - Дмитрівська сільська рада, ОСОБА_2 про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря -Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м.Фастові та районі, Треті особи - Дмитрівська сільська рада, ОСОБА_2 про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1486 г для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2391 га для ведення особистого селянського господарства розташованих в АДРЕСА_1 згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку. Дані земельні ділянки межують з земельною ділянкою ОСОБА_2, третьою особою по справі між яким тривалий час існують напружені та неприязні стосунки. При виготовлені технічної документації без погшодження з ним було визначено, що частина його земельної ділянки буде використовуватися як двір загального користування з ОСОБА_1 Також, на його території побудовано старий погріб, яким користується і ОСОБА_1 хоча побудував новий погріб. Договір сервитуту на даний час укладений не був. Вважає, що при виготовлені тех.документації на земельні ділянки було допущено грубу помилку, яка порушує його інтереси як власника земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги щодо зміни сторін у позові. Уточненні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, а саме визнати державні акти частково недійсним та таким, що порушує його право як власника земельної ділянки та зобов"язати відповідача виготовити на його ім"я і видати з відповідною реєстрацією державний акт на право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1062 га та земельна ділянка площею 0,0296 га які розташовані в АДРЕСА_1 та які межують з земельною ділянкою відповідача. Вважають позов безпідставним та необгрунтованим та просять відмовити у його задоволені.

Представник Управління Держкомзему у м.Фастові та районі позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали та просили в їх задоволенні відмовити і вважають їх безпідставними та необгрунованими.

Представник Дмитрівської сільської ради позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав вважає їх безпідставними та необгрунованими.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1014 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року та земельну ділянку площею 0,1086 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року та земельну ділянку площею 0,2391 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_3 від 14.05.2010 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 30.10.2007 року розташованих в АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0296 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 від 30.12.2011 року виданого на підставі рішення Дмитрівської сільської ради від 17.02.2011 року (а.с.83).

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою.

Представник позивача в судовому засіданні послався на те, що при виготовлені технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка належить позивачу без погодження з ним було визначено, що частина його ділянки буде використовуватися як двір загального користування з відповідачем і це призвело до порушення його прав.

Разом з тим, представником відповідача - Управління Держкомзему у м.Фастові та районі надала суду генеральний план, який був оглянутий в судовому засіданні та спростувала, що земельна ділянка яка перебуває у загальному користуванні не належить позивачу.

Будь-яких належних доказів у підтвердження своїх доводів позивачем не надано.

В своїх позвних вимогах позивач просить скасувати частково державні акти його та відповідача, однак, законодавець не передбачив скасування державного акту частково.

Державний акт на право власності на землю - це дукумент який посвідчує це право.

Також, не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо зобов"язання Управління Держкомзему у м.Фастові та районі виготовити державний акт на право власності на ім"я позивача та видати з відповідною реєстрацією.

Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» змінено порядок реєстрації прав на земельну ділянку, суб"єктів які виконують дані функції та передбачає видачу Витягу з реєстру пав на нерухоме майно, і не передбачає виготовлення та реєстрація Державних актів на право власності на землю.

Суд, відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Отже, аналізуючи у сукупності надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що порушенні його права щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою що належить йому на праві власності зі сторони відповідачів, а тому позов є безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,209,212,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.78, ЗК України, ст.ст.15,321,373 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Держкомзему у м.Фастові та районі, Треті особи - Дмитрівська сільська рада, ОСОБА_2 про захист права на земельну ділянку шляхом визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в її користуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей