Справа №705/3198/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 19 червня 2013 року в м. Умані Черкаської області у віці 66 років померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй рухоме та нерухоме майно.

Спадкоємців першої черги після смерті матері, що прийняли спадщину є двоє: вона, як донька померлої та відповідач ОСОБА_2, який є онуком покійної.

Спадщину вони прийняли у встановленому законом порядку і на частину спадкового майна уже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Але отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові присадибні земельні ділянки вона позбавлена можливості, у звязку з тим, що на одну земельну ділянку площею 0,0171 га, кадастровий № :02:006:1388 надану для ведення особистого селянського господарства відсутній правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, а на іншу земельну ділянку площею 0,0250 га кадастровий № :02:006:1387 надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд взагалі державний акт не був виданий, а лише присвоєний цій земельній ділянці кадастровий номер.

11 квітня 2014 року їй державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесено відповідну постанову.

Відповідач ОСОБА_2 уже звертався до суду за вирішенням цього питання. 02 грудня 2014 року рішенням Уманського міськрайонного суду його позов задоволено та визнано той факт, що у приватній власності її матері перебувала земельна ділянка площею 0,0171 га, кадастровий номер :02:006:1388 надану для ведення особистого селянського господарства. Визнано за відповідачем право власності в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га, кадастровий № :02:006:1388 надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області, яка перебувала у власності ОСОБА_4, померлої 19 червня 2013 року. Визнано за відповідачем право на завершення приватизації та отримання на його імя правовстановлюючого документу на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0250 га кадастровий № :02:006:1387 надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області.

Оскільки визнання права на спадкові земельні ділянки можливе лише у судовому порядку, вона вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1, спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадкове майно: 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га, кадастровий № :02:006:1388 надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0250 га, кадастровий № :02:006:1387 надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що після смерті матері відкрилася спадщина. Вона та відповідач по справі, які є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину фактично прийняли, своєчасно звернулися до нотаріуса і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на певне спадкове майно, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки їм було відмовлено. Причиною відмови стало те, що спадкові земельні ділянки не були зареєстровані у встановленому порядку, а їм було присвоєно лише кадастрові номера. Оскільки власник земельних ділянок померла, зареєструвати вищевказані земельні ділянки зараз неможливо, а визнати право власності на них можливо лише в судовому порядку, що і стало причиною звернення до суду з вказаним позовом. Вважає, що надала достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно державного акту серії ЯК № 368792, виданого 17 жовтня 2012 року, ОСОБА_4 на підставі рішення Уманської міської ради Черкаської області від 23.02.2011 року № 5.8-5/6, є власником земельної ділянки площею 0,0171 га, розташованої за адресою: Черкаська область м. Умань вул. Осіпенка, 17, надана для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки :02:006:1388.

Згідно повідомлення управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області від 08 квітня 2014 року вих. № 2206/7-1-19, на підставі рішення Уманської міської ради № 5.8-5/6 від 23.02.22 р. ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 250 кв.м, в т.ч.: сервітут № 1 (прохід) площею 6 кв.м, сервітут № 2 (прохід) площею 5 кв.м, сервітут № 3 (прохід) площею 5 кв.м, та з правом користування: сервітутом № 4 (прохід) площею 47 кв.м, сервітутом № 5 (прохід) площею 9 кв.м, сервітутом № 6 (прохід) площею 9 кв.м, сервітутом № 7 (прохід) площею 9 кв.м., сервітутом № 8 (прохід) площею 9 кв.м, за адресою: вул. Осіпенка, 17 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі не зареєстровано.

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року встановлено факт перебування у приватній власності ОСОБА_4, померлої 19 червня 2013 року земельної ділянки площею 0,0171 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:006:1388, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 в м. Умані Черкаської області. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0171 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:006:1388, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 в м. Умані Черкаської області, яка перебувала у власності ОСОБА_4, померлої 19 червня 2013 року. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на завершення приватизації та отримання на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0250 га, наданої ОСОБА_4, яка померла 19 червня 2013 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :02:006:1387, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 в м. Умані Черкаської області. Вказане рішення вступило в законну силу 16.12.2014 року.

Згідно постанови ОСОБА_5 державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Черкаської області, від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на земельну ділянку, розміром 0,0171 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану в м. Умань вул. Осіпенка, 17, Черкаської області (кадастровий номер :02:006:1388), видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на земельну ділянку, розміром 0,0250 га, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м. Умань вул. Осіпенка, 17, Черкаської області (кадастровий номер :02:006:1387) після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 19 червня 2013 року. Причиною відмови зазначено, що: 1) на земельну ділянку, розміром 0,0171 га, надану для ведення особистого селянського господарства, відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (Державний акт); 2) на земельну ділянку, розміром 0,0250 га, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ОСОБА_3 не отримано у відповідних органах документ, який підтверджує її право власності на вказану земельну ділянку, а лише присвоєний кадастровий номер.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-95, спадкоємцем на майно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 19 червня 2013 року є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в 1/2 частці, та її онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в 1/2 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво складається з: 1/4 частки у праві власності житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в м. Умань вул. Осіпенка, 17, Черкаської області, належної спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу 09.01.1999 року за реєстром № 14, зареєстрованого в Уманському виробничому відділку КП «ЧООБТІ» під № 231. На присадибній земельній ділянці розташований один цегляний житловий будинок з надвірними спорудами.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 Для належного оформлення спадщини звернулися до нотаріуса, яким було відкрито спадкову справу, видано свідоцтва на певну частку спадку, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала вказані земельні ділянки у відповідних установах, при тому, що кадастрові номера ділянкам було присвоєно. На цей час це зробити неможливо, так як такі дії проводяться лише за заявою власника земельних ділянок. За відповідачем в судовому порядку було визнано право власності по 1/2 частці на дві спадкових ділянки і він, у судовому засіданні, не заперечував проти визнання права власності за позивачем на інші 1/2 частки земельних ділянок.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

На думку суду, оскільки власник спадкових земельних ділянок ОСОБА_3 померла 19 червня 2013 року, провести таку реєстрацію неможливо, а позивач та відповідач, як єдині спадкоємці, спадщину фактично прийняли, відповідач у судовому порядку оформив право власності на свою частку земельних ділянок і не заперечував проти визнання права власності за позивачем на її частку, тому є достатньо підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкових земельних ділянок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1225, 1269, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадкове майно: 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га, кадастровий № :02:006:1388 надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0250 га, кадастровий № :02:006:1387 надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вулиці Осіпенка, 17 м. Умані Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль