Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/2080/15
Справа № 22-ц/778/3624/15 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Пільщик Л.В.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Зазначав, що сторони являються батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю і на утримання якого з нього, позивача у цій справі, стягуються аліменти за судовим рішенням. Посилаючись на те, що з 18 травня по 21 серпня 2014 року син фактично проживав з батьком і знаходився на його утриманні, проте з нього стягувалися аліменти на користь матері, просив на підставі ст.ст.180,182,191 СК України стягнути з ОСОБА_3 безпідставно отримані кошти у сумі 3 578, 94 грн.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, виходив із того, що останній не усунув недоліків позову у встановлений судом строк, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він суперечить наданим документам, не узгоджується з нормами процесуального права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи заяву без руху, в ухвалі від 30 березня 2015 року суддя посилається на те, що позивачем до позову не надано доказів про зміну місця проживання дитини, а додана до матеріалів справи довідка від 21.08.2014 року не може братися до уваги, оскільки з відповідним позовом до суду ОСОБА_2 звернувся у 2015 році.

Повертаючи позовну, суддя зазначив, що у наданий строк недоліки позовної заяви усунуті не були.

Проте, наведені судом мотиви для залишення позову без руху, а, відповідно, і повернення позовної заяви, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Оцінку зібраним у справі доказам суд надає в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду спору (ст.ст.212, 214 ЦПК України).

З огляду на те, що попереднього судового засідання по цій справі ще не відбулося, суддя необґрунтовано надав оцінку доказам, доданим до позовної заяви і послався на те, що позивач не надав належним чином завірених копій письмових доказів в обґрунтування своїх вимог.

Крім того, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин, достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та для повернення її позивачу суддя не мав, а постановлена з цього питання ухвала не відповідає вимогам процесуального закону.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.307, 312 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: