Справа № 344/5474/15-ц
Провадження № 2/344/2751/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді: Татарінової О.А.,

за участю секретаря: Білоган Т.І.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування якого вказав, що 23 вересня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 у простій письмовій формі шляхом написання відповідної розписки був укладений договір позики, за яким він позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 250000 гривень для придбання квартири. У розписці було зазначено, що відповідач зобов'язується повернути борг на протязі 5 років, тобто до 23.09.2012 року. Посилаючись на те, що відповідач не повернула суму боргу, ухиляється від його сплати, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 23.09.2007 року у розмірі 250000 гривень, а також судовий збір в розмірі 2500 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та її представник заявлені позовні вимоги не визнали,суду пояснили, що відповідач вважала, що передача грошових коштів від позивача для придбання квартири була безоплатна.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові коти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконатися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 23 вересня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 у простій письмовій формі шляхом написання відповідної розписки був укладений договір позики, за яким ОСОБА_4 отримала від позивача ОСОБА_1 грошову суму позики у розмірі 250000 гривень для купівлі двохкімнатної квартири по вул.Симоненка в м.Івано-Франківську. У розписці було зазначено, що відповідач ОСОБА_4 зобов'язується повернути борг на протязі 5 років (а.с. 16).

Доказів, що відповідач ОСОБА_4 повернула позивачу ОСОБА_1 суму позики у розмірі 250000 гривень протягом розгляду справи надано не було.

Протягом розгляду справи було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 існували договірні відносини, підставою для виникнення яких став договір позики, який було оформлено в простій письмовій формі шляхом написання розписки від 23 вересня 2007 року.

При укладанні договору позики було дотримано відповідні вимоги цивільного законодавства стосовно його форми та змісту.

До теперішнього часу зобов'язання відповідача ОСОБА_4 перед позивачем ОСОБА_1 не виконане, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму за договором позики у розмірі 250000 гривень.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача та її представника про безоплатну передачу грошових коштів,оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач суду не надала, з вимогою про визнання цього договору недійсним повністю або частково не зверталася.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 2500 гривень.

На підставі ст. ст. 526, 1046, 1047 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача- ОСОБА_5 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 250000 (двісті п"ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Татарінова О.А.