АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/6146/2015 головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24 лютого 1995 року до 22 травня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що донька перебуває на її утриманні та продовжує навчання у Київському університеті культури.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення нею 23 років, тобто до закінчення навчання - 30 червня 2016 року.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 січня 2015 року і до досягнення нею 23 років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру аліментів та в частині визначення строку, до якого підлягає стягненню аліменти, а саме: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 22 січня 2015 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання - 30 червня 2015 року. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не достатньо врахував обставини справи щодо віку та матеріального становища дитини, стану та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів малолітньої доньки та батьків пенсіонерів, які перебувають на його утриманні. Вказує на те, що суд не врахував, що позивач у своєму позові просила стягнути аліменти до закінчення дочкою навчання - 30 червня 2016 року.

Представник ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 1995 року до 22 травня 2001 року, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 є студенткою першого курсу, денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд першої інстанції, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та, виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України, обґрунтовано стягнув з відповідача 1/5 частину його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Разом з тим, визначаючи строк, до якого підлягають стягненню аліменти, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до довідки Київського університету культури ОСОБА_3 закінчує навчання 30 червня 2016 року.

Крім того, позивач у поданій заяві також просила стягнути аліменти на час навчання повнолітньої дочки до 30 червня 2016 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити, визначивши строк стягнення аліментів з 22 січня 2015 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2016 року.

Ураховуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: "Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 22 січня 2015 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2016 року".

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Т.О. Невідома

Л.Д.Поливач