Справа № 182/9724/14-ц
Провадження № 2/0182/270/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.12.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі користуються послугами з теплопостачання, однак з 01 лютого 2001 року комунальні послуги за надані послуги з теплопостачання не сплачують та станом на 25 листопада 2014 року заборгованість за особовим рахунком відповідачів складає 17 757,79 грн.

Дана сума відповідачем не сплачена. У 2011 році видавався судовий наказ на суму 12 288,96 грн., який був скасований за заявою ОСОБА_1

Оскільки НКП «Нікопольтеплоенерго» надавало відповідачам послуги з теплопостачання, вони просили суд стягнути з них заборгованість в сумі 17 757,79 грн. та судові витрати по справі.

Також позивач вважає, що строк позовної давності був пропущений ними з поважних причин, оскільки підприємство не мало можливості раніше предявити позов через відсутність коштів для сплати судового збору.

До того ж, у 2008 і 2011 роках НКП «Нікопольтеплоенерго» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості, які були скасовані за заявою ОСОБА_1, тому, на думку представника позивача, перебіг позовної давності переривається відповідно до вимог ст. 264 ЦК України.

Представник позивача просив суд поновити строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги НКП «Нікопольтеплоенерго» не визнав та вважає їх необґрунтованими оскільки протягом останніх 8 років, а саме, з 2008 по 2015 року він не користується послугами з теплопостачання через несправність кранів стояка, що підтверджується актами позивача та довідками ОСББ «Смарагд-Н». А в опалювальному сезоні 2015-2016 роки він не отримує послуги теплопостачання через наявність повітряної пробки та через обрізку стояка.

Також, відповідач ОСОБА_3 не погоджується з вимогами позивача щодо поновлення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та вважає, що НКП «Нікопольтеплоенерго» пропустило строк звернення до суду без поважних причин.

Крім того, судовий наказ на 2008 рік був скасований ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 21 лютого 2008 року, з позовом протягом трьох років позивач до суду не звертався, тому підстав для продовження строку позовної давності немає.

У 2013 році позивач звертався до суду з аналогічним позовом, але двічі в судове засідання представник НКП «Нікопольтеплоенерго» не зявився, тому позов був залишений без розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності.

Отже, ОСОБА_1 просив суд відмовити НКП «Нікопольтеплоенерго» в поновленні строку позовної давності та в позові в повному обсязі.

В судове засідання 14 грудня 2015 року сторони не зявились, від них надійшли заяви, в яких вони просили суд розглянути справу без їх участі. Представник позивача на своїх вимогах наполягав. Відповідач ОСОБА_1 просив суд в позові НКП «Нікопольтеплоенерго» відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з позовом ознайомлені, про день розгляду справи належним чином повідомлені (а.с.20,48), в судове засідання не зявилися, ніяких заяв до суду від них не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є власниками та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та на ОСОБА_1 відкрито у позивача особовий рахунок № 906190088.

Згідно розрахунку НКП «Нікопольтеплоенерго» проводить нарахування заборгованості за послуги теплопостачання відповідачів за період з 01 лютого 2001 року по 25 листопада 2014 року (а.с.3-5).

Суд не знаходить підстав для поновлення строку позовної давності та приймає до уваги вимоги відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Доводи представника позивача про те, що при застосуванні строку позовної давності слід враховувати судові накази про стягнення з відповідачів заборгованості та те, що перебіг позовної давності переривається відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, не можуть бути взяти судом до уваги з наступних підстав.

Так, 03 січня 2008 року за заявою НКП «Нікопольтеплоенерго» було винесено судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь НКП «Нікопольтеплоєнерго» заборгованість в сумі 5 152,01 грн., який був скасований за заявою ОСОБА_1 21 лютого 2008 року (а.с.6).

19 вересня 2011 року за заявою НКП «Нікопольтеплоенерго» було винесено судовий наказ № 2н-1595/11, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь НКП «Нікопольтеплоєнерго» заборгованість в сумі 12 288,96 грн., який був скасований за заявою ОСОБА_1 27 грудня 2011 року (а.с.7).

Частинами 2, 3 статті 264 ЦПК України передбачено, що п озовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи те, що після скасування судового наказу від 03 січня 2008 року та судового наказу від 19 вересня 2011 року НКП «Нікопольтеплоєнерго» протягом строку загальної позовної давності до суду з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості на надані послуги теплопостачання не звертався, суд приходить висновку, що час, що минув до переривання перебігу позовної давності на підставі судового наказу від 03 січня 2008 року та судового наказу від 19 вересня 2011 року, до нового строку не зараховується.

Яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК України, які б доводили поважність пропуску позивачем строку позовної давності, НКП «Нікопольтеплоєнерго» суду не надало.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що позивач розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що НКП «Нікопольтеплоєнерго» пропустило строк позовної давності без поважних причин, тому суд застосовує строк позовної давності у три роки.

Так як НКП «Нікопольтеплоєнерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 заборгованості 16 грудня 2014 року та з урахуванням вимог ст.ст. 257, 264 ЦК України суд проводить розрахунок заборгованості за період починаючи з 16 грудня 2011 року.

В той же час, судом встановлено, що за опалювальні періоди: 2010-2011 рік, 2011-2012 рік, 2012-2013 рік, 2013-2014 рік, 2014-2015 рік в квартирі № 88 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Краснодонська, буд. № 2/7, послуги теплопостачання не надавались та на час перевірки усі батареї та стояки системи опалювання у квартирі не гріли.

Дані обставини підтверджуються актами перевірки від 10 січня 2010 року, 17 лютого 2011 року, 03 листопада 2011 року, 21 грудня 2012 року, 01 березня 2013 року, 22 січня 2014 року, 04 лютого 2015 року, 29 жовтня 2015 року, складеними представниками НКП «Нікопольтеплоєнерго» (а.с.22-27,63) та довідками ОСББ «Смарагд-Н» від 29.10.2015 про несправність кранів стояка (а.с.58).

02 лютого 2011 року ОСОБА_1 письмово повідомив позивача НКП «Нікопольтеплоєнерго» про тимчасову відсутність послуг теплопостачання в квартирі № 88 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Краснодонська, буд. № 2/7, надав акт про відсутність теплопостачання у квартирі та просив не нараховувати плату за дані послуги.

Письмова заява відповідача була зареєстрована позивачем 03 лютого 2011 року за вхідним № 250, що підтверджується відповідною відміткою НКП «Нікопольтеплоєнерго» (а.с.57), однак будь-якого рішення позивачем по даному питанню прийнято не було.

Відповідно до п/п 9 п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними змінами), споживач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт.

Враховуючи те, що немає вини відповідачів щодо несправності кранів стояка, внаслідок чого теплопостачання до квартири № 88 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Краснодонська, буд. № 2/7, не подавалося, ОСОБА_1 подав до позивача письмову заяву та акти, які підтверджують факт відсутності теплопостачання в квартирі відповідачів, суд приходить висновку що відповідачі мають право на звільнення від плати за послуги теплопостачання з 16 грудня 2011 року по листопад 2015 року.

Оскільки станом за період з 16 грудня 2011 року по листопад 2015 року відповідачі не отримують послуги теплопостачання та мають право на звільнення від плати за послуги теплопостачання згідно з п/п 9 п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог НКП «Нікопольтеплоєнерго».

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218 ЦПК України, 257, 264, 267, 526 ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з відповідними змінами), суд

вирішив:

Відмовити Нікопольському комунальному підприємству «Нікопольтеплоєнерго» в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4