Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В. при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року, від шлюбних стосунків мають малолітню дитину, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між нами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 687.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що в позові необхідно відмовити.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованими шлюбі з 12 листопада 2011 року (а.с.4).

Судом також встановлено, що від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і знаходиться на утриманні позивача (а.с.5).

Згідно з вимогами ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач мотивує свої вимоги відсутністю порозуміння з відповідачем, та втратою почуття поваги та кохання.

Будь-яких посилань у позові на вчинення одним із подружжя протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини не міститься, докази на підтвердження таких обставин суду також не надані.

Таким чином, з огляду на викладені обставини та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони мають неповнолітню дитину, яка на час ухвалення рішення по справі не досягла однорічного віку, позивачем не доведено суду обставин вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо неї або до дитини, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що у зв'язку із відмовою в задоволенні позову такі витрати у вигляді судового збору слід віднести на рахунок позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан