Справа № 450/916/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3460/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шашкіна С. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я.,Ванівського О.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути в свою користь з відповідача відшкодування шкоди в сумі 33 127,39 грн. та понесені ним судові витрати. В позовній заяві зазначило, що між ПАТ «СК «ВУСО» та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_2 від 24.02.2012 року, за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ЗАЗ Forza д.р.н. ВС 0292 ВІ. 07.07.2012 року в м.Львові сталося ДТП, винною особою у вказаному ДТП визнано відповідача по справі. Оскільки в результаті ДТП було пошкоджено й інші автомобілі та відповідно до звітів ЗАТ УЦПЗ «Експрес-Сервіс» вартість відновлюваних ремонтів постраждалих автомобілів становить 33 127,39 грн.,які позивачем були сплачені.

Вказав, що оскільки ОСОБА_2 не повідомив про настання страхової події страховика в строк, передбачений законодавством, тому у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. заподіяної в результаті ДТП в розмірі 33 127,39 грн. відмовлено.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»» посилаючись на порушення судом норм матеріального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Зазначає, що судом помилково не враховано, що неузгодженість нумерації підпунктів п.33.1 ст. 33 та підпунктів п.38.1 ст. 38 Закону, після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI не може обмежувати встановлене ст.. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригору, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, після здійснення повідомлення страховика про настання ДТП в усному порядку - в телефонному режимі, відповідач не звільнився від обов'язку щодо надання повідомлення в письмовому вигляді протягом трьох робочих днів, як це передбачено чинним законодавством. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на заперечення щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасне надання страховику письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду саме по собі не може бути підставою для подання страховиком після виплати страхового відшкодування регресного позову про стягнення з страхувальника страхового відшкодування. Крім того, закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням страхувальником страховику певних документів, тому позов поданий із посиланням на норму матеріального права, яка не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За змістом ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок, це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих під час експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з положеннями ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.02.2012 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_2. За вказаним договором страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ЗАЗ Forza д.р.н НОМЕР_3.

07.07.2012 року в м.Львові сталося ДТП, за участю автомобіля Богдан 211010, д.р.н. НОМЕР_5, що належить ОСОБА_3, автомобіля ВАЗ 2114, д.р.н. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_4, та забезпеченого транспортного засобу автомобіля ЗАЗ Forza д.р.н. НОМЕР_3., під управлінням ОСОБА_2

В результаті ДТП було пошкоджено вказані автомобілі, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з довідкою про обставини ДТП виданою ВДАІ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області №9033121, особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП є ОСОБА_2. Його вина також встановлена постановою Галицького районного суду м.Львова від 25.07.2012 року.

Відповідно до звіту ЗАТ УЦПЗ «Експрес-Сервіс» №12/7/16 від 17.07.2012 року вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Богдан 211010, д.р.н. НОМЕР_5 становить 14 928 грн. 79 коп.

Відповідно до звіту ЗАТ УЦПЗ «Експрес-Сервіс» №12/8/74 від 27.08.2012 року вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ВАЗ 2114, д.р.н. НОМЕР_4 становить 24 959 грн. 07 коп.

Загальна сума виплаченого страхового відшкодування,яку здійснило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»» становить 33 127 грн. 39 коп. Дані обставини підтверджуються платіжними дорученнями №14686 та №13256.

1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст. 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст. 38).

Згідно із підп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абз. "ґ " підп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмового повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Проте, відповідні зміни до абз. "ґ " підп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст. 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу ст. ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (як у редакції з 18 вересня 2011 по 08 січня 2012 року, так і у редакції з від 08 січня 2012 року, що діяла на час укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_2 від 24.02.2012 року між сторонами), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмового повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підп. п. 33.1 ст. 33 та підп. п. 38.1ст. 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1 цс 14 від 12 лютого 2014 року у справі за позовом ПАТ СК «ВУСО», яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів (а.с.150-155).

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства, у разі настання ДТП, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, у порядку, передбаченому п. 33.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дна настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Такого обов'язку ОСОБА_2 не виконав, а повідомлення, на яке послався районний суд, є усним (телефонним), тому в силу указаних вимог закону, не є належним, відтак, позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу є підставними.

З висновком суду про те, що ненадання страховику письмового повідомлення невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів само по собі не може бути підставою для задоволення позову погодитись не можна, оскільки обов'язки та строки повідомлення страхувальником чітко, імперативно встановлено законом і їх невиконання безумовно надають право на подачу регресного позову про стягнення виплаченого страхового відшкодування у зв'язку з страховим випадком та на задоволення таких вимог.

З урахуванням зазначеного, суті заявлених позовних вимог, рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам матеріального права й не ґрунтується на належно встановлених обставинах справи, в силу вимог ч.1 ст.309 ЦПК України залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь апелянта судовий збір в розмірі 331 гривні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» суму завданої майнової шкоди (в порядку регресу) в розмірі 33 127 гривень 39 коп. та 331 гривню сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: