Справа № 333/1050/15-ц
Провадження № 2/333/3134/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

27 липня 2014 року, близько 23 години 00 хвилин, на вулиці Чумаченка в місті Запоріжжі сталась ДТП з вини водія автомобіля «ВАЗ» д/н НОМЕР_4 - ОСОБА_3, який в стані алкогольного сп'яніння, не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL» д/н НОМЕР_3 під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.08.2014 року, яка 12.08.2014 року набула законної сили. Для встановлення розміру матеріальної шкоди спричиненої ДТП у позивача виникла необхідність залучення експерта для проведення оцінки його автомобіля, на що було витрачено 650,00 грн. Згідно звіту № 18/07/14 про оцінку розміру матеріального збитку по пошкодженому «OPEL» д/н НОМЕР_3 вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів складає 53317,10 грн., та звіту №14/11/14 про оцінку розміру матеріального збитку по пошкодженому «OPEL» д/н НОМЕР_3 вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів станом на листопад 2014 року складає 55203,90 грн. Транспортний засіб ВАЗ 21099-20 д/н НОМЕР_4 забезпечений в ПрАТ «УПСК» згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7238833 від 02.04.2014 року. Страхувальником по даному договору є ОСОБА_4, Страховиком є Генеральне Регіональне управління ПрАТ «УПСК» із розміром франшизи 500,00 грн. ПрАТ «УПСК» відшкодовано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 26710,59 коп. Крім того, внаслідок ДТП позивачу спричинено моральну шкоду, у зв'язку з пошкодженням його майна та протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_5, що виявилось в порушенні ним ПДР України, наслідком чого є завдана йому шкода. Розмір моральної шкоди він оцінює у 5000,00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту у розмірі 28493,31 грн. та 2151,14 грн. упущеної вигоди, 650,00 грн. витрат на проведення експертизи, а всього 31294,45 грн. Також стягнути з ПрАТ «УПСК» пеню у розмірі 1862,50 грн., інфляційні витрати 1858,50 грн., три відсотка річних 202,90 грн., а всього 3923,90 грн. Крім того, стягнути з ПрАТ «УПСК» моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн., з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн., судові витрати покласти на відповідачів пропорційно задоволених вимог.

Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд стягнути з ПАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22789,41 грн., витрати на проведення оцінки в розмірі 650 грн., а всього 23439,41 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500 грн. Судові витрати покласти на відповідачів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідно до яких ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 31.07.2014 року ПрАТ «УПСК» направило свого представника для огляду пошкодженого майна, в ході якого був складений Акт огляду пошкодженого транспортного засобу в якому встановлено деталізований перелік пошкоджень транспортного засобу «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_3. Складений Акт огляду пошкодженого транспортного засобу засвідчений підписом Позивача, що свідчить про його згоду із встановленими пошкодженнями, зауваження щодо повноти встановлених пошкоджень та з інших питань відсутні. Відповідно до Звіту № 2788 з оцінки транспортного засобу від 31.07.2014 року встановлено визначення ринкової вартості пошкодженого автомобіля «Opel Vektra» у розмірі 166 711,86 грн.; коефіцієнт фізичного зносу складових цього транспортного засобу у значенні 0,37; та відповідно визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що складає 37 837,97 грн. Слід зазначити, що потерпілий (в даному випадку Позивач) має право самостійно обрати експерта або аварійного комісара для визначення розміру збитків. Позивач всупереч п 34.3. ст. 34 Закону України № 1961-IV самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди, у зв'язку з чим вимоги, щодо відшкодування ПрАТ «УПСК» вартості проведення експертного дослідження, є незаконним у розумінні вищевказаного Закону. 21.08.2014 року до ПрАТ «УПСК» звернувся ОСОБА_8 із Заявою про страхове відшкодування. В зазначеній заяві потерпілою особою визначено реквізити отримувача страхового відшкодування, а саме: особистий картковий рахунок НОМЕР_5 в ПАТ «ПриватБанк». Таким чином, ПраТ «УПСК» дотримавшись всіх вимог спеціального закону здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 27 210,59 грн., у зв'язку з чим відсутні підстави для будь-якої доплати страхової виплати. Також зазначили, що законом передбачено відповідальність Страховика лише у вигляді нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня при можливому простроченні виплати. При цьому законодавцем не встановлена відповідальність за нарахування суми інфляційних витрат, трьох процентів річних та відповідальності за ймовірні курсові різниці. Також вважають неправомірною вимогу Позивача щодо солідарного стягнення по даній справі, адже воно є таким, що не відповідає закону у силу ст. 541 ЦК України, якою солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У даному випадку солідарний обов'язок законом або договором не встановлені, а предмет цілком подільний. Враховуючи вище викладене, ПрАТ «УПСК» повідомляє, що сума страхового відшкодування розрахована об'єктивно та підстави для доплати відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, як передбачено у частині другій зазначеної статті, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина відповідача ОСОБА_2 в порушені правил безпеки дорожнього руху встановлена постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП від 01.08.2014 року, яка 12.08.2014 року набула законної сили.

Згідно з вимогами ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 під час керування автомобілем порушив правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний зв'язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу позивача.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Згідно з п.21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди власником транспортного засобу ВАЗ 21099-20 д/н НОМЕР_4 ОСОБА_4 застрахована цивільна відповідальність ПрАТ «УПСК», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що мається поліс № АС/7238833 від 02.04.2014 року.

Строк дії полісу з 02.04.2014 року по 01.04.2015 рік, ДТП сталась 27.07.2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 гривень. Розмір франшизи 500 грн.

Відповідно до п.33.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; проінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно зі статтею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.35.1 зазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Разом із заявою подаються документи, які підтверджують обставини настання події та розмір завданої шкоди.

Позивачем відповідне повідомлення до ПрАТ «УПСК» подано 28.07.2014 року, що підтверджується копією листа вих. №45/18 від 09.01.2015 року.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України.

Згідно зі ст.ст.1, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа ПрАТ «УПСК» №45/18 від 09.01.2015 року, ПрАТ «УПСК» своєчасно повідомлена у встановленому законом порядку про страховий випадок - ДТП за участю сторін, а позивач 28.07.2015 року звернувся до ПрАТ «УПСК» із Заявою-повідомленням №844 від 28.07.2014 року про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.07.2014 року, внаслідок чого за результатами розгляду документів даної справи, ПрАТ «УПСК» було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування позивачу розмір сплаченого страхового відшкодування склав 26710,59 грн.

Доказів, які б спростовували твердження позивача про повідомлення страховика про страховий випадок, суду не надано.

Як вбачається з акту технічного стану транспортного засобу позивача №18.07.14 та звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ №18/07/14 при проведенні розрахунків за станом на дату оцінки матеріальний збиток завданого власнику ТЗ внаслідок його пошкодження складає 53317,10 грн.

Оскільки станом на листопад 2014 року страхове відшкодування позивачу не було сплачено, а відбулось зростання цін на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу СПД «ОСОБА_9.» проведені розрахунки за станом на дату оцінки та ціною запасних частин на 17.11.14 і визначений розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу у розмірі 55203,90 грн., які викладені в Звіті №14/11/14.

Загальна величина матеріальної шкоди, спричинена позивачу, становить 55203,90 грн. фактично розмір сплаченого страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» становить 26710,59 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у відповідності полісу №АС/7238833 становить 50000,00 грн., з розміром франшизи 500,00 грн. Таким чином, з ПрАТ «УПСК» на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода заподіяна майну у розмірі 22789,41 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка підлягає відшкодуванню потерпілому, належить шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу.

Як передбачено ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Виходячи з вищезазначених приписів законодавства, позивач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначено у п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. №4, оскільки відповідно до статті 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 5703,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

Позивач, замовив автотоварознавче дослідження автомобіля «OPEL» д/н НОМЕР_3 про що був складений звіт №18/07/14 та звіт №14/11/14.

Тому суд вважає, що понесені позивачем витрати, які підтверджуються актом №18.07.14 і квитанцією до прибуткового косового ордера серія 12АААВ 923982 на суму 300,00 грн. та актом №14.11.14 і квитанцією до прибуткового касового ордера №14.11.14 від 17.11.2014р. на суму 350,00 грн. підлягають відшкодуванню.

Відповідно до пункту 22.3 статті 22 Закону (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону.

Згідно з пункту 9.3 статті 9 Закону (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з такого.

Як зазначено у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує, що внаслідок ДТП позивач був позбавлений можливості повсякденно користуватися належним йому майном, не може вести нормальний спосіб життя, знаходиться в стані негативних психічно-емоціональних переживань.

У зв'язку із зазначеними обставинами, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності суд вважає, що вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 6, 8, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ст. 1192, ч. 1 ст. 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22789 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 41 копійка, витрати на проведення оцінки у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень, всього 23439 (двадцять три тисячі чотириста тридцять дев'ять) гривень 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 24 (двадцять чотири) гривні 98 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва