ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/16/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Хільченка Романа Володимировича,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулась до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького РУЮ м. Києва Хільченка Р.В., у якій просила суд визнати бездіяльність останнього неправомірною, зобов`язати суб`єкта оскарження залучити до виконавчого провадження у якості законного представника боржника недієздатної ОСОБА_4, опікуна ОСОБА_5, зобов`язати державного виконавця витребувати у ОСОБА_5 документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на належну їй квартиру АДРЕСА_1, зобов`язати старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького РУЮ м. Києва Хільченка Р.В. звернутися до Державної реєстраційної служби з заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 боржника ОСОБА_4, зобов`язати суб`єкта оскарження звернути стягнення у виконавчому провадженні ВП №41867987, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 21.08.2013 року на квартиру АДРЕСА_1, що належить на правах приватної власності боржнику ОСОБА_4

Представник скаржника ОСОБА_2, ОСОБА_6 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що 21.08.2013 року за наслідками розгляду Дарницьким районним судом м. Києва цивільної справи №2-6202/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми в порядку реституції, видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_4 184 555 грн. На підставі цього виконавчого листа старшим державним виконавцем відділу ДВС Дарницького РУЮ м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41867987. 01.07.2014 року скаржнику стало відомо, що державним виконавцем готується постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що не виявлено коштів та майна боржника ОСОБА_4, на яке можливо звернути стягнення. Однак скаржник не погоджується із вказаною постановою, оскільки за змістом ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 року по справі №6-5664СВ14 ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2, згідно Свідоцтва про право власності від 13.07.2005 року, яке видане відділом приватизації Дарницької РДА м. Києва від 13.07.2005 року. З огляду на вказані обставини, на дану квартиру можливе звернення стягнення. Крім того, боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_4 за рішенням суду визнана недієздатною, опікуном призначена ОСОБА_5 Однак державним виконавцем не було залучено до виконавчого провадження ОСОБА_5 в якості законного представника боржника, не витребувані у неї відомості щодо наявного майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, в чому і полягає бездіяльність суб`єкта оскарження.

Представник суб`єкту оскарження старший державний виконавець Хільченко Р.В. в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, пояснив, що в межах виконавчого провадження ВП №41867987 державним виконавцем були здійснені запити для виявлення майна боржника, проте згідно отриманих відповідей будь-якого майна, яке б перебувало у власності ОСОБА_4, виявлено не було. 11.06.2014 року до ВДВС Дарницького РКЮ м. Києва надійшла заява представника стягувача ОСОБА_7 про здійснення опису й арешт АДРЕСА_3. 17.06.2014 року державним виконавцем за адресою АДРЕСА_4 проведено опис і арешт даної квартири, про що складено відповідний акт. Оскільки згідно інформаційної довідки з Реєтру прав власності на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні, державним виконавцем для встановлення інформації щодо права власності на квартиру АДРЕСА_5 направлено запит до KM БТІ. 25.06.2014 року державним виконавцем на адресу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві направлено звернення про реєстрацію права власності ОСОБА_4. на АДРЕСА_6. Оскільки зі звернення ОСОБА_2 встановлено, що боржник є недієздатною особою державним виконавцем до органів опіки та піклування направлено відповідний запит. 15.10.2014 року до відділу ДВС Дарницького РУЮ м. Києва надійшла відповідь з KM БТІ про те, що АДРЕСА_7 на праві власності була зареєстрована за ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.07.2005 року. Дана квартира за нею не зареєстрована з 23.09.2005 року, згідно - договору купівлі продажу. 14.11.2014 року державним виконавцем на адресу Головного управління юстиції у м. Києві направлено подання з приводу роз'яснення по виконанню виконавчого листа № 2-6202/12 від 21.08.2013 виданий Дарницьким p/с м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу. На підставі цього суб`єкт оскарження вважає дану скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду скарги була повідомлена належним чином (а.с.58).

Заслухавши думки представника скаржника та представника суб`єкта оскарження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 21.08.2013 року на виконання рішення суду від 26.02.2013 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму 184 555 грн., яка була отримана ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 23.09.2005 року квартири АДРЕСА_8, старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва Хільченком Р.В. було відкрито виконавче провадження ВП №41867987 (а.с.62-63).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 2 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За приписами ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

В межах виконавчого провадження було встановлено, що на обліку в органах ДПС ОСОБА_4 не перебуває, та інформація щодо сум утриманого з них податку в ДРОФ відсутня (а.с.65-66), ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає (а.с.69), за боржником транспортні засоби не зареєстровані, згідно довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно інформація стосовно боржника відсутня (а.с.67).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 14.05.2014 року було встановлено, що 23.09.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9, проте рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2008 року, що набрало законної сили, цей договір було визнано недійсним. Однак ОСОБА_4 після визнання вказаного договору недійсним не зареєструвала за собою право власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі вказаної норми Вищий Спеціалізований Суд України у своїй ухвалі від 14.05.2014 року дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_9 (а.с.33-36).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2006 року боржника ОСОБА_4 було визнано недієздатною, а опікуном над нею призначено ОСОБА_5 (а.с.28-29). Державному виконавцю Хільченку Р.В. було відомо про існування даного рішення і він ознайомлений з особою опікуна.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Частиною 1 ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи визначено здатність особи своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно при визнанні особи недієздатною, особа втрачає вказану здатність, тому всі, визначені законом, її права та обов`язки переходять до представника.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» неповнолітні особи та особи визнані судом недієздатними реалізують свої права та виконують обов`язки, пов`язані з виконавчим провадженням відповідно до вимог закону».

Достеменно знаючи, що законним представником ОСОБА_4, відповідно до рішення від 27.11.2006 року, призначено ОСОБА_5, державний виконавець проігнорував заміну сторони у виконавчому провадженні з боржника - недієздатної особи - на його опікуна, тому його необхідно зобов`язати залучити до виконавчого провадження опікуна недієздатного боржника.

Поскільки ОСОБА_5 наділена повноваженнями виконувати всі дії недієздатної особи ОСОБА_4, тому суб`єкт оскарження вправі зобов`язати опікуна надати для подальшого виконання рішення суду документ про належність права власності АДРЕСА_10 ОСОБА_4

Відповідно до п.п.3 п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Вимоги скаржника з приводу зобов`язання державного виконавця звернутися до Державної реєстраційної служби з заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_11 не підлягають задоволенню, оскільки суб`єкта оскарження вже здійснив таке звернення до вказаного органу, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.68), що не заперечувалось представником ОСОБА_2, а також вказані обставини спростовуються витягом з ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України від 14.05.2014 року, в якій зазначено, що визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним не породжує юридичних наслідків у виді переходу права власності на зазначену квартиру до ОСОБА_2 і з цього приводу відсутня потреба повторно для ОСОБА_4 реєструвати в державному органі її право власності на спірну квартиру.

Щодо вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Хільченка Р.В. звернути стягнення у виконавчому провадженні ВП №41867987, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 21.08.2013 р., на квартиру АДРЕСА_12, суд вважає необхідним також відмовити в її задоволенні, оскільки згідно роз`яснень п.п.3 п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати здійснювати дії суб`єкта оскарження, які передбаче6ні для нього законом і їх вправі виконувати тільки він.

Згідно ст. 388 ЦПК України при частковому задоволенні скарги з суб`єкта оскарження на користь держави необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, від якого була звільнена скаржниця при зверненні до суду.

Керуючись ст. 10; 11; 57-59; 60; 169; 209-210; 383-388 ЦПК України, на підставі ст. 30; 39; 216; 236 ЦК України, ст. 9; 27; 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Хільченка Романа Володимировича залучити до виконавчого провадження у якості законного представника боржника недієздатної ОСОБА_4, опікуна ОСОБА_5.

Зобов`язати старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Хільченка Романа Володимировича витребувати у ОСОБА_5 документи про належність права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_13.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Стягнути зі старшого державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Хільченка Романа Володимировича 243,60 грн. судового збору на кристь держави.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК