АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/3701/15 Головуючий І інстанції: Задорожний М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року по справі за поданням Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюка П.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюк П.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилався на те, що на примусовому виконанні у Дзержинському відділу ДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження №44646497 з виконання виконавчого листа 640/22185/13ц виданого 11 квітня 2014 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 350000 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 2796500,00 грн., 3% річних в розмірі 149861,75 грн., сплачений судовий збір у розмірі 3441,00 грн, а всього 2949802,75грн..

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року подання державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюка П.В. задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобов'язань покладених згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року по цивільній справі №640/22185/13ц; 2/640/723/14/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця ДВС ХМУЮ Атаманюка П.В..

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

За положеннями ст. ст. 1, 2, 3 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядом справи встановлено, що ОСОБА_1 зобов'язаний на підставі виконавчого листа, виданого 11 квітня 2014 року Київським районним судом м. Харкова до сплати на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 35000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 2796500 грн., 3% річних у розмірі 149861 грн. 75 коп., судових витрат 3441 грн., а всього 2949802 грн. 75 коп. (а.с.5).

04 вересня 2014 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Атаманюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44646497 щодо виконання виконавчого листа №640/22185/13ц від 11 квітня 2014 року (а.с.8).

Вирішуючи питання про задоволення подання державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 рішення суду у добровільному порядку не виконав, має невиконанні зобов'язання на території України та ухиляється від їх виконання.

При цьому суд керувався положеннями Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та Закону України "Про державну прикордонну службу України".

Як убачається із матеріалів справи, звертаючись до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець належним чином його не обґрунтував та не надав належних та допустимих, у розумінні вимог ст.. ст.. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

За вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 18 ч. 3 тієї ж статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи),

- до виконання зобов'язань.

Отже, Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну та виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад "особа є боржником у виконавчому провадженні" чи "невиконання судового рішення у добровільному порядку" чи "до виконання зобов'язань" не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт "ухилення" від виконання, а не неможливість виконання рішення суду з інших причин (наприклад відсутність коштів, майна).

В ході розгляду справи суд не звернув належної уваги та не перевірив того факту, що виконавчий лист виданий Київським районним судом м. Харкова, боржник як свідчать дані виконавчого листа (а.с.5-6) та данні ВАДР ГУМВС в Харківській області (а.с.9-10) починаючи з 24 березня 2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, судова колегія вважає, що державний виконавець не вжив належних заходів примусового виконання рішення, не довів факту ухилення боржника від виконання рішення суду, а суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги та поспішно прийняв рішення щодо задоволення подання.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому у відповідності до вимог ст.. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись, ст.. ст.. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюка П.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -