АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/426/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1462/15Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Карнауха П.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі - Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року

по справі за позовом Кредитної спілки "Аккорд" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року позов КС «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 36021, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки «Аккорд» (03055, м. Київ, вул. Ярмоли, 38, корп. 75-А, п/р 0260 у ПАТ КБ «Приватбанк», 320649, ,) суму боргу за договором № П878оф від 20.10.2005 року в розмірі 29024,04 грн.(двадцять дев'ять тисяч двадцять чотири гривні 04 копійки), яка складається з залишку кредиту - 3749,99 грн., залишку процентів 11560,03 грн., нарахованих штрафних санкцій 3749,99 грн., інфляційної складової та трьох відсотків річних 9964,03 грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 з підстав порушення норм матеріального та процесуального права прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що кредитний договір він не підписував, призначена судом за його клопотанням почеркознавча експертиза не була проведена, хоча всі документи в розпорядження експерта були надані, тому суд дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Місцевим судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.10.2005 року ОСОБА_2 на підставі поданої заяви прийнятий в члени КС «Аккорд».

Цього ж числа між сторонами був укладений Договір № 11878 оф, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у розмірі 5000,00 грн. на придбання комп'ютера (а.с.9,10,103,105).

Згідно п. 2.1. Договору спілка зобов'язалася надати кредит у день підписання договору.

Згідно п. 2.2. Договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Спілці нараховані проценти та частину кредиту, в терміни та розмірах не менше ніж вказано в рекомендованому графіку платежів (додаток № 1 до договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються спілкою на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,1151 за кожний день користування кредитом (п.2.3 Договору)

Згідно п. 2.7. Договору, спілка має право достроково розірвати договір і повернути наданий кредит та нараховані проценти, звернувшись з позовом до суду, у таких випадках: а) якщо позичальник протягом двох місяців не сплатив взагалі або сплатив не у повному обсязі платежі, узгоджені сторонами у рекомендованому графіку платежів (додаток № 1)..в)якщо позичальник не виконує інших умов договору.

Зазначеним Договором сторони визначили, що при порушенні строків сплати кредиту спілка має право нараховувати пеню, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення (п. 3.2. Договору).

Договір діє з моменту підписання та до повного його виконання сторонами (п.5.1. Договору).

Як убачається з видаткового касового ордеру від 20.10.2005 року, ОСОБА_2 отримав від КС «Аккорд» 5000,00 грн. кредитних коштів (а.с. 74).

Згідно рекомендованого графіка платежів позичальник зобов'язавався сплачувати щомісяця: 20.11.2005 р. - 595,03 грн., 20.12.2005 р. - 574,89 грн., 20.01.2006 р. - 565,30 грн.,20.02.2006 р. - 550,44 грн., 20.03.2006 р. - 524,07 грн., 20.04.2006 р. - 520,71 грн., 20.05.2006 р. - 502,97 грн., 20.06.2006 р. - 490,98 грн., 20.07.2006 р. - 474,20 грн., 20.08.2006 р. - 461,26 грн., 20.09.2006 р. - 446,39 грн., 20.10.2006 р. - 431,01 грн. (а.с.10).

Згідно розрахунку суми заборгованості (а.с.8), відповідачем здійснені два платежі: 12.11.2005 р. - 132,33 грн. процентів та 467,67 грн. основного боргу; 28.01.2006 р. - 401,58 грн. процентів та 782,34 грн. основного боргу. В подальшому жодного платежу в рахунок повернення кредиту відповідачем не здійснювалося.

Таким чином, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, тому за ним утворилася заборгованість, яка згідно наданого спілкою розрахунком, станом на 30.05.2013 р. за кредитним договором становить 19060,01 грн. та складається з: 3749,99 грн. - залишок кредиту, 11560,03 грн. - залишок процентів, 3749,99 грн. - нараховані штрафні санкції (а.с. 8).

Відповідно до наданого спілкою розрахунку інфляції та 3% річних, станом на 30.04.2013 р. інфляційна складова становить 8805,66 грн., три відсотки річних - 1158,37 грн., а всього - 9964,03 грн. (а.с.6,7).

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 29024,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного його виконання сторонами (пункт 5.1 Договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів відповідно до додатку № 1 рекомендованого графіку платежів (а.с. 10).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-20цс14, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України).

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору повернення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником щомісячними платежами згідно рекомендованого графіку, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Як вказувалося вище, згідно рекомендованого графіка платежів позичальник зобов'язувався сплачувати щомісяця: 20.11.2005 р. - 595,03 грн., 20.12.2005 р. - 574,89 грн., 20.01.2006 р. - 565,30 грн.,20.02.2006 р. - 550,44 грн., 20.03.2006 р. - 524,07 грн., 20.04.2006 р. - 520,71 грн., 20.05.2006 р. - 502,97 грн., 20.06.2006 р. - 490,98 грн., 20.07.2006 р. - 474,20 грн., 20.08.2006 р. - 461,26 грн., 20.09.2006 р. - 446,39 грн., 20.10.2006 р. - 431,01 грн. (а.с.10).

Згідно розрахунку суми заборгованості (а.с.8), відповідачем здійснені два платежі: 12.11.2005 р. - 132,33 грн. процентів та 467,67 грн. основного боргу; 28.01.2006 р. - 401,58 грн. процентів та 782,34 грн. основного боргу. В подальшому жодного платежу в рахунок повернення кредиту відповідачем не здійснювалося.

Як вказувалося вище, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦКУ), а позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦКУ)..

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦКУ).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

ОСОБА_2 у суді заявлено про застосування строків позовної давності до правовідносин, про що надано письмове клопотання в апеляційному суді.

З позовом до суду позивач звернувся лише 10.06.2013 року поза межами встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності.

Посилання позивача на те, що останній платіж за кредитним договором проведений відповідачем 25.07.2012 року не підтверджено жодним доказом. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачем було здійснено два платежі у 2005 та 2006 р.р., про що зазначалося вище.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2014 року КС «Аккорд» до суду першої інстанції подано клопотання про поновлення строків позовної давності (а.с.90-91), в якому позивач посилається на те, що причиною подачі позову до суду з пропуском строку позовної давності є те, що оригінали матеріалів кредитної справи ОСОБА_2 перебували у слідчому управлінні ГУМВС України в м. Києві під час розслідування кримінальної справи № 60-3114.

На підтвердження цього позивачем надані копії довідки СУ ГУМВС в м. Києві від 27.06.2012 р. № 12/3-3496 (а.с. 92), в якій зазначено про те, що 21.05.2009 р. в ході досудового слідства по кримінальній справі № 60-3114 проведена виїмка видаткових касових ордерів, що підтверджують видачу позичальникам грошових коштів на підставі укладених кредитних договорів, оригінали кредитних договорів тощо за період з 21.05.2009 р. по 21.06.2012 р., а також копія протоколу виїмки та огляду від 21.05.2009 р.. згідно якого вилучено кредитні договори, укладені КС «Аккорд» з членами спілки в кількості 5347 примірників, відповідно до реєстру від 21.05.2009 року, серед яких значиться договір, укладений з ОСОБА_2 (а.с.93,94).

При вирішенні справи по суті суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені обставини об'єктивно перешкоджали своєчасно звернутися позивачу до суду з позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з огляду на вищенаведене, а також звертає увагу на те, що кредитний договір укладений між сторонами 20.10.2005 р., згідно рекомендованого графіку відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісячно 20-го числа кожного місяця, а останній платіж здійснити 20.10.2006 року. Таким чином, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань, про що вказувалося вище. При цьому, оригінали кредитних договорів та інших документів КС «Аккорд» були вилучені правоохоронними органами 21.05.2009 року, майже через три роки від дня, коли відповідач повинен був здійснити останній платіж за договором. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач мав достатньо часу на звернення до суду з позовом, який ними подано лише у червні 2013 р. з пропуском строку позовної давності.

Встановивши зазначені обставини, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову КС «Аккорд» за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,314,316,317 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року, - скасувати. Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову Кредитної спілки "Аккорд" до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ П.М.Карнаух

Судді /підпис/ Л.І.Пилипчук

/підпис/ О.В.Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.М.Карнаух