У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Південна залізниця» до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Південна залізниця», треті особи: ОСОБА_3, Профспілковий комітет Вільної профспілки Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці, про скасування наказу, стягнення премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року Державне підприємство «Південна залізниця» (далі - ДП «Південна залізниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_2 перебуває з ним у трудових відносинах, працює провідником пасажирських вагонів Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці та обслуговує потяг № 143 сполученням «Санкт-Петербург - Харків», який є потягом міждержавного сполучення. Позивач вказував, що 13 листопада 2012 року на його адресу надійшов рапорт начальника поїзда ОСОБА_4 про те, що

09 листопада 2012 року під час перевірки поїзду № 143 сполученням «Санкт-Петербург - Харків» ревізорами ВАТ «Федеральна пасажирська компанія» Російської Федерації було складено акт А № 025874 на перевезення двох безквиткових пасажирів в неробочому тамбурі провідником вагону № 6 ОСОБА_2, про що був зроблений запис у рейсовому журналі. Провина відповідача була встановлена 24 грудня 2012 року комісією з розгляду порушень, які скоєні робітниками Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці, що здійснюють обслуговування пасажирів в потягах. Вказаними діями відповідач порушив Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України та Інструкцію провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038. На підставі ч. 1 ст. 1172 та ч. 1

ст. 1191 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_2 завдану шкоду в сумі 3 493 грн 65 коп.

Заперечуючи проти первісного позову, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ДП «Південна залізниця», треті особи:

ОСОБА_3, Профспілковий комітет Вільної профспілки Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці, про скасування наказу, стягнення премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилався на те, що первинний позов пред'явлено неналежним позивачем, оскільки він перебуває у трудових відносинах з Відокремленим підрозділом «Харківська вагонна дільниця № 1» ДП «Південна залізниця». Вказував, що 09 листопада 2012 року він працював провідником пасажирського вагону № 6 поїзду № 143/144 сполученням «Санкт-Петербург - Харків - Донецьк», частину якого займає буфет. Іншу частину вагона з пасажирами було перевірено ревізорами ВАТ «Федеральна пасажирська компанія» Російської Федерації у присутності начальника поїзда ОСОБА_4 Безквиткових пасажирів в частині вагону, який він обслуговує, не було виявлено. Однак, ревізією було виявлено безквиткових пасажирів в буфеті вагона № 6. Ревізори, порушуючи свої посадові обов'язки, вимагали від начальника поїзда підписати чистий акт. Із пояснень безквиткових пасажирів вбачається, що вони їхали не в 6 вагоні. Керівництво Південної залізниці без належної перевірки погодились із застосуванням економічних санкцій за актом ЛУ-4 А № 025874, тому наказ від 27 грудня 2012 року

№ 477/ДЗ про оголошення йому догани та притягнення до майнової відповідальності вважає незаконним, оскільки адміністрацією не у повному обсязі було здійснено перевірку обставин, які мали місце 09 листопада

2012 року. Несвоєчасність ознайомлення з наказом вплинуло на неможливість оскаржити наказ у встановленому законом порядку та строки. Неправомірними діями Відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця № 1» ДП «Південна залізниця» йому спричинено моральних страждань. На підставі вищевказаного ОСОБА_2 просив суд скасувати наказ від 27 грудня

2012 року № 477/ДЗ в частині п. 1 - оголошення догани та п. 3 - про притягнення до матеріальної відповідальності, стягнути з Харківської вагонної дільниці № 1 на його користь премію в розмірі 400 грн, винагороду

(13 заробітну плату) у розмірі 1 100 грн та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року, позов ДП «Південна залізниця» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ДП «Південна залізниця» 3 493 грн 65 коп. завданої шкоди.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічного позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову про стягнення суми в порядку регресу та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про скасування наказу, стягнення премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Державного підприємства «Південна залізниця» до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Південна залізниця», треті особи: ОСОБА_3, Профспілковий комітет Вільної профспілки Харківської вагонної дільниці № 1 Південної залізниці, про скасування наказу, стягнення премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк