Справа № 226/299/15-ц
Провадження № 2/226/269/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся - ОСОБА_5. Позивач являється спадкоємицею першої черги у відповідності з ч.1 ст.1266 Цивільного кодексу України, та прийняла спадщину подавши до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_6, батько позивача та син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадкоємцем першої черги за законом є також син спадкодавця ОСОБА_2. ОСОБА_5 заповіт не складала. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.03.2010 року, реєстр № 229. Позивач є власником 1/2 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/36-1251 виданого ВО «Красноармійськвугілля» 30.01.1996 року, зареєстрованого в БТІ м.Димитров 01.04.1996 року та власником 1/3 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.03.2010 року, реєстр № 226. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її бабусі, але постановою нотаріуса від 24.12.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_5 та яке складається з 1/6 частини житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 58,5 кв.м., в тому числі житловою 44,0 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги позивача підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надати відповідні пояснення відмовився.

Судом встановлено, що 07 лютого 1996 року сім'ї з двох осіб - ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7, 1986 року народження видано свідоцтво про право власності на житло № 3/36-1251 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, 20.03.2010 року державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори, видано свідоцтво про право на спадщину за законом його спадкоємцям першої черги: на 1/3 частину спадкового майна, його матері - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 2/3 частини спадкового майна його доньці ОСОБА_1, з урахуванням 1/3 частки спадкового майна, від якої відмовилася на її користь донька померлого ОСОБА_3 (а.с. 6, 7, 8, 9, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла (а.с. 5).

За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 23 лютого 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, 16.01.2014 року відкрита спадкова справа № 5/2014 за заявою сина померлої ОСОБА_2, 22.01.2014 року надійшла заява від імені ОСОБА_7, 22.01.2014 року надійшла заява про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_7 від імені онуки померлої ОСОБА_3, заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувались (а.с. 36, 37, 38).

На звернення позивача до Димитровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність у неї правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності ОСОБА_5 на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

На звернення позивача до реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області для надання роз'яснень щодо проведення державної реєстрації права власності за померлою ОСОБА_5 їй роз'яснено, що право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою, яка померла, оскільки з її смертю її право та дієздатність припиняються (а.с. 17).

Згідно з інформацією, наданою КП «БТІ» Димитровської міської ради про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1: 1/2 частина квартири належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/36-1251 виданого ВО «Красноармійськвугілля» 07.02.1996 року, 1/3 частина спірної квартири належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.03.2010 року, 1/6 частина спірної квартири належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.03.2010 року, (а.с. 27).

29 січня 2010 року позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_1, у зв'язку з укладенням шлюбу (а.с. 6, 7).

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 31 березня 2010 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та на 5/6 частин - за ОСОБА_7 (а.с. 30-31).

Дослідивши всі докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами статті 392 Цивільного кодексу України може пред'явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що позивач є онукою померлої ОСОБА_5 та оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець першої черги ОСОБА_6 помер, позивач спадкує за правом представлення, в порядку передбаченому ч.1 ст.1266 Цивільного кодексу України.

Враховуючи надані суду дані щодо спірної квартири, порядок та підстави набуття громадянкою ОСОБА_5 права власності на частину житлової квартири, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_5 та яке складається з 1/6 частини житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у позивача відсутня можливість в іншому, ніж судовий, порядку визнати за собою право власності.

На підставі статей 328, 392, 1266, керуючись статтями 11, 57, 174, 208, 209, 212, 213-218 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку від 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін