АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

17 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Терещенка Юрія Євгеновича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

встановила:

08.07.2015 р. суддею Дніпровського районного суду м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

21.10.2015 р. представник ТОВ «Євро-Реконструкція» подав заяву, в якій просив привести виконавчий документ у відповідність до вимог закону, шляхом внесення до нього відомостей про ідентифікаційний номер боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 р. заяву було задоволено частково, внесено виправлення у судовий наказ щодо дати народження боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник заявника - Терещенко Ю.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі було видано судовий наказ 18.07.2015 р.

В заяві про приведення наказу у відповідність до вимог закону, представник заявника вказував, що в наказі не зазначено ідентифікаційний номер боржника, що ставить під загрозу його виконання, а тому суд мав витребувати таку інформацію щодо боржника та вказати її в судовому наказі.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву частково - щодо внесення виправлення в даті народження боржника, та відмовляючи у витребуванні інформації про ідентифікаційний номер боржника виходив з положень Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Однак відсутність у виконавчому документі даних про ідентифікаційний номер боржника не є перешкодою для подання його для виконання, оскільки п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

За таких підстав, ухвала суду першої інстанції була постановлена з дотриманням норм процесуального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - Терещенка Юрія Євгеновича відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/13228/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/16582/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.