Провадження № 2/641/1046/2015 Справа № 641/1871/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарях -Гончарову С.В., Ягодіній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком», треті особи: Первинна профспілкова організація Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ «Укртелеком» та Об»єднана профспілкова організація ПАТ «Укртелеком» профспілкової організації ХФ ПАТ «Укртелеком», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, до ПАТ «Укртелеком» про поновлення її на посаді електромеханіка електрозв,язку 2 -ї категорії бригади поточної експлуатації станційного обладнання АТС -336/337/338 цеху технічної експлуатації станційних споруд №1 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 30.01.2015 року по день постановлення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30.01.2015 р. наказом № 35-03-211 вона була звільнена з роботи з Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі по тексту - ХФ ПАТ «Укртелеком»), де працювала на посаді електромеханіка електрозв'язку 2-ї категорії бригади поточної експлуатації станційного обладнання АТС-336/337/338 цеху технічної експлуатації станційних споруд № 1 у зв'язку з скороченням штату працівників, згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним, здійсненим з порушенням вимог чинного трудового законодавства, оскільки вона має тривалий безперервний стаж - 36 років, з вказаних вище підстав має переважне право на залишення на роботі, але вимоги ст. 42 КЗпП України органом, уповноваженим власником дотримані не були, що є одночасно порушенням порядку вивільнення працівників, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Первинна організація ЦТП профспілкового комітету ХФ ПАТ «Укртелеком» відмовила у наданні згоди на звільнення позивача з роботи, вмотивовуючи відмову у наданні згоди на звільнення порушенням процедури ознайомлення її з наказом ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 р. № 583 «Про скорочення чисельності та штату ПАТ «Укртелеком» та наказом від 07.11.2014 р. №1110 «Про попередження працівників Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про майбутнє звільнення», а також у зв'язку з порушенням органом, уповноваженим власником, вимог п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, що підтверджується витягом з протоколу засідання первинної профспілкової організації ЦТП ХФ ПАТ «Укртелеком» від 18.12.2014 р. № 284.

Вважає, що рішення Президії Комітету Профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 27.01.2015 р. № П-2-4, яким була надана згода на її звільнення, є незаконним, бо у відповідності до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, саме первинній організації, членом якої є працівник, надано право надавати згоду на його звільнення.

Харківська філія ПАТ «Укртелеком» наразі здійснює прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації, але в порушення вимог ч. 1 ст. 42-1 КЗпП України, порушено право позивача на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки Відповідачем було повністю дотримано норми матеріального права при проведенні скорочення штату працівників. Зокрема, 12.11.2014 року позивача було письмово попереджено про майбутнє звільнення. 12.11.2014 року позивача під власний підпис було ознайомлено з переліком вакантних посад Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Жодна вакантна посада підприємства позивача не влаштувала та позивач з власних мотивів не зайняла жодну з наведених вакантних посад підприємства. 12.11.2014 року позивач відмовилася ознайомлюватися з вакантними посадами інших філій ПАТ «Укртелеком», про що було складено акт. 12.11.2014 року відповідачу надійшла заява позивача, відповідно до якої остання бажає ознайомлюватися лише з, на думку позивача, підходящими посадами. Вказаними посадами, якими зацікавлена позивач, на думку останньої, є посади в м. Харкові з окладом не менше 2065 грн. на місяць. 12.11.2014 року на адресу відповідача надійшла заява позивача, у якій остання просила відповідача не пропонувати позивачу вільні вакансії інших філій (не Харківської філії ПАТ «Укртелеком»). Президією комітету профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» було надано згоду на розірвання трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з позивачем. 30.01.2015 року позивача було звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату підприємства. Таким чином, відповідачем було дотримано норми чинного законодавства щодо процедури звільнення позивача, у тому числі п. 1 ст. 40 КЗпП України та ст. 49-2 КЗпП України. Більше того, вжито всіх можливих заходів для працевлаштування позивача. Позивач внаслідок власного волевиявлення відмовилася реалізувати свої трудові права на можливе працевлаштування. Крім того, позовна заява не містить прямих конкретних відомостей, якими діями відповідача було порушено переважне право позивача та перед ким позивач має переважне право на працевлаштування й на яку посаду на підприємстві. Посада позивача була ліквідована. Решту вакантних посад було запропоновано позивачу, позивач проігнорувала можливість ознайомлення та працевлаштування. Відтак відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на порушення прав позивача. Факт скорочення штату працівників на підприємстві не є порушенням трудових прав працівників. Таким чином всі судження позивача щодо порушення її трудових прав є безпідставними та необгрунтованими.

Представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах з 22.05.1995 р. по 30.01.2015 р., тобто безперервний трудовий стаж позивача на підприємстві складає 19 років, що підтверджується копією трудової книжки позивача ОСОБА_1

Наказом № 07-04-170 від 02.11.2006 року ОСОБА_1 була зарахована до штату ПАТ «Укртелеком» Центру телекомунікаційних послуг ектромеханіком електрозв»язку 2 категорії, бригади технічної експлуатації станційного обладнання АТС -336/337/338, цеху технічної експлуатації станційних споруд №1, що також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1

Відповідно до вимог п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим.

Згідно ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

31.10.2014 р. директором ПАТ «Укртелеком» Курмаз Ю.П. виданий наказ за № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком».

На виконання вказаного наказу директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Савченком Ю.Л 07.11.2014 р. виданий наказ № 1110 «Про попередження працівників Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про майбутнє звільнення», в тому числі і позивача ОСОБА_1

12.11.2014 року Харківською філією ПАТ «Укртелеком» було письмово попереджено ОСОБА_1 про майбутнє звільнення, у зв»язку зі скороченням чисельності та штату працівників, та ознайомлено з наказом № 583 від 31.10.2014 р. та з наказом № 1110 від 07.11.2014 р.

12.11.2014 року позивача під власний підпис було ознайомлено з переліком вакантних посад Харківської філії ПАТ «Укртелеком».

12.11.2014 року позивач відмовилася ознайомлюватися з вакантними посадами інших філій ПАТ «Укртелеком», про що було складено акт.

12.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком», відповідно до якої просить інформувати її про підходящі вакантні посади в ТОВ «Укртелеком», якими є посади в м. Харкові з окладом не менше 2065 грн. на місяць.

22.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком», в якій просила відповідача не пропонувати позивачу вакансії інших філій.

10.12.2014 р. ОСОБА_1 було повторно запропоновано перелік вакантних посад Харківської філії ПАТ «Укртелеком», серед яких 11 - за строковим договором, і 1 - за безстроковим трудовим договором, від яких вона також відмовилась, про що зазначила у переліку та складено відповідний акт.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 01квітня 2015 року за № 6-40 цс 15.

15.12.2014 р. директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Савченко Ю.Л. звернувся до Первинної профспілкової організації Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з поданням про отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з ОСОБА_1, яка є членом профспілкової організації філії.

18.12.2014 року Комітет Первинної профспілкової організації Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ «Укртелеком», постановив рішення про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1,за п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до витягу з протоколу засідання профспілкового комітету, підставою для такого рішення є порушення законодавчо встановленої процедури та строків проведення організаційних дій, а саме одночасне ознайомлення працівників з наказами № 583 від 31.10.2014 р. та № 1110 від 07.11.2014 р., а також порушення переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі, як працівника, який має тривалий безперервний стаж роботи - 19 років.

Позивач ознайомлена з майбутнім скороченням окремо від інших працівників, що підтверджується її власними підписами у попередженні та у додатку до наказу №1110 від 07.11.2014 р, де вона записана під №4, та відповіддю на звернення ОСОБА_1 Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 21.11.2014 року.

Крім того, 05.01.2015 року директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Савченко Ю.Л. звернувся до об»єднаної профспілкової організації ПАТ «Укртелеком» та профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» щодо обґрунтованості відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1, на яке 13.01.2015 року надано відповідь, з якої вбачається, що відмова в наданні згоди на розірвання трудового договору з працівниками Харківської філії ПАТ «Укртелеком», в тому числі і ОСОБА_1, не є обґрунтованою у розумінні ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 43 КЗпП України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає рішення Первинної профспілкової організації Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 18.12.2014 р. про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсності.

09.01.2015 року Харківською філією ПАТ «Укртелеком» було письмово повідомлено ОСОБА_1 про перенесення дати звільнення на 30.01.2015 року, у зв»язку зі скороченням чисельності та штату працівників та у зв»язку із направленням адміністрацією до профспілкової організації повторного подання про розірвання трудового договору.

23.01.2015 р. директор Харківської філії ПАТ «Укртелеком» Савченко Ю.Л. повторно звернувся до профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з ОСОБА_1 Рішенням засідання Президії Комітету профспілкової організації ХФ ПАТ «Укртелеком» від 27.01.2015 р. за №П-2-4 надано згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України.

27.01.2015 р. працівниками ХФ ПАТ «Укртелеком», в тому числі і ОСОБА_1, складено акт щодо порушення на засіданні Президії Комітету профспілкової організації ХФ ПАТ «Укртелеком» вимог КЗпП України щодо звільнення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі.

Наказом «Про припинення трудового договору (контракту)» за № 35-03-211 від 30.01.2015 року ОСОБА_1 звільнена з Центру телекомунікаційних послуг Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з посади електромеханіка електрозв'язку 2-ї категорії цеху технічної експлуатації станційних споруд № 1, у зв'язку зі скороченням штату працівників ( п. 1 ст. 40 КЗпП України).

Позивач 30.01.2015 року ознайомлена з даним наказом, про що свідчить її підпис, при ознайомленні висловила незгоду з даним наказом, так як, на думку позивача, він порушує ст. ст. 43, 116 КЗпП України, попередження про майбутнє звільнення від 12.11.2014 року, а також недотримання відмови первинного органу профспілкової організації про її звільнення від 18.12.2014 року.

Всі суми, що належали до виплати ОСОБА_1 при припиненні трудового договору, були виплачені їй в день звільнення, трудову книжку ОСОБА_1 видано при звільненні, що сторонами в судовому засіданні не оспорювалося.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що при звільненні позивача відповідачем були дотримані норми трудового законодавства, які регулюють порядок звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням вимог статті 492 КЗпП України, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна