Справа № 464/4106/15-ц
пр.№ 2-о/464/88/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

секретар Стецьків Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сихівський районний відділ у м. Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
встановив:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

В обґрунтування заяви покликається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Казахстан в м. Петропавловськ. В 1976 році разом з батьками переїхав до м. Омськ в Росію, а в 1987 році переїхав з батьками до м. Львова, де постійно проживав до 1995 року. При зверненні до Сихівського відділу у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області для отримання паспорту громадянина України, йому було роз`яснено необхідність звернення до суду для встановлення даного факту. Той факт, що станом на 24 серпня 1991 року він постійно проживав у м. Львові стверджується атестатом про середню освіту, військовим квитком, карткою військового комісаріату, довідкою БУ №4 КЕВ м. Львова, а також архівною довідкою про те, що в період 1990-1992 років працював у ЛЗКТ «Електрон».

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати заяву у його відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сихівського районного відділу у м. Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18).

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 7 Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно із п. 8 Порядку, а також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Факт проживання на території України заявника ОСОБА_1 станом на 24.08.1991р. підтверджується наступними доказами: довідкою (виписка з архіву) Квартирно-експлуатаційного відділу Будинкоуправління №4 від 18.05.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_1 постійно проживав з батьками з 28.08.1987 року по 22.11.1994 рік за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10- копія довідки); атестатом середньої школи №86, виданим 17 червня 1989 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 навчався у вказаній школі та отримав атестат про середню освіту (а.с.12 копія атестату); архівною довідкою, виданою Державним архівом Львівської області 18.05.2015 року, згідно із якою ОСОБА_1 працював у ЛЗКТ «Електрон» на посаді водія з 01.08.1990 року та був звільнений 24.01.1992 року по переводу на ЗТТ «Електрон» (а.с.11 копія архівної довідки); військовим квитком серії НОМЕР_1 Радянського районного військового комісаріату м. Львова та карткою військового комісаріату (а.с.8,9).

Заявник ОСОБА_1 звертався до Сихівського районного відділу у м. Львові Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області із заявою про отримання паспорта, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись в суд для встановлення факту постійного проживання на території України станом на день проголошення незалежності судовим рішенням.

Таким чином, факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження, й заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213 215, 218, п.8, 259 ЦПК України, суд,
вирішив:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Теслюк Д.Ю.