Справа № 147/427/15-ц
Провадження №2/147/220/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 травня 2015 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Костюк Г.М.,
при секретарі: Свистун А.П.,
за участю позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстраційним посвідченням Тульчинського бюро технічної інвентаризації вона є власником житлового будинку, що в АДРЕСА_1 Крім неї у вищевказаному будинку зареєстровані її чоловік, донька, зять та її син ОСОБА_2- відповідач. Відповідач з 1995 року в даному житловому будинку не проживає, проживає в іншому населеному пункті, має власну сім'ю, витрат по утриманню будинку не здіснює, але самостійно вчинити дії щодо зняття з реєстрації не бажає. Позивач вважає своє право власності щодо користування та розпорядження належним їй житлом порушеним. У зв'язку з чим і звернулась до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в позові, просила його задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою його місця реєстрації, згідно адресної довідки. Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.25-26) та з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30-31, 39-46). Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України ОСОБА_2 вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, позов не оспорив.
Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НВ0344545 та реєстраційним посвідченням Тульчинського бюро технічної інвентаризації №3727150 від 01.03.2004 року (а.с.5-6).
Згідно домової книги спірного житлового будинку з 24.04.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.7-9).
Відповідно до довідки виконкому Тростянецької селищної ради Вінницької області №422 від 25.02.2015 року склад сім'ї ОСОБА_1 згідно домової книги: чоловік ОСОБА_3, 1943 року народження, син ОСОБА_2, 1964 року народження, донька ОСОБА_4, 1986 року народження, зять ОСОБА_5, 1986 року народження (а.с.10).
Той факт, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік, а саме з 1995 року підтверджується показами свідків. Зокрема, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала, що відповідач ОСОБА_2 приходиться їй зведеним братом. У спірному житловому будинку вона проживає разом із чоловіком та батьками. Її зведеного брата вона не бачила з того часу, як їй виповнилось 10 років. Відомо, що він проживає в іншому населеному пункті, має сім'ю. У 2000 році здійснив реєстрацію свого місця проживання за адресою, де вони в даний час проживають, однак і в 2000 році його не бачила, додому до них він не приходив.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає із ОСОБА_1 по сусідству. Їй відомо, що син останньої ОСОБА_2 протягом останніх двадцяти років із матір'ю не проживає.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проживає по сусідству із ОСОБА_1 протягом п'яти років та сина ОСОБА_1 за адресою її проживання ОСОБА_2 ніколи не бачили.
Таким чином, відповідач за вказаною вище адресою не проживає з 1995 року, однак з реєстраційного обліку не знявся. Також факт його не проживання підтверджується довідками №618 від 20.03.2015 року та №619 від 20.03.2015 року, виданих виконкомом Тростянецької селищної ради Вінницької області (а.с.12,14).
Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачем з позивачем укладено не було.
Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко конкретизує такий обсяг прав користування житлом, а саме за відсутності угоди про порядок користування між власником та членом його сім'ї, укладеного при вселенні останнього.
Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом.
Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком належному їй на праві приватної власності, враховуючи, що право власності позивача на її житловий будинок в АДРЕСА_1 згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним, то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності будинком АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним будинком.
Вимога позивача зобов'язати Тростянецький РС УДМС України у Вінницькій області зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 до задоволення не підлягає, оскільки зняття з реєстрації відбувається в порядку виконання рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 156, 158 ЖК України, ст.ст. 10,11,60, 88, 158 ч.2, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності будинком АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування цим будинком.
В решті позову відмовити.
Відповідач протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення вправі звернутись до суду із заявою про його перегляд
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя