Справа № 367//285/15 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/2631/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 26.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 травня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Франюк Т.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2015 року за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Жук Тетяни Анатоліївни про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року до Ірпінського міського суду надійшло подання, в якому державний виконавець Жук Т.А. керуючись п. 18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України просив тимчасово обмежити громадянину України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання своїх зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа у справі №1013/3846/2012року, виданого 29.04.2013 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 у сумі 159804 грн. 75 коп. на користь ОСОБА_2 , та виконавчого листа у справі №1013/8691/2012року, виданого 27.09.2013 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 у сумі 284953 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2 , повної сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по зведеному виконавчому провадженню.

Свої вимоги мотитував тим, що на виконанні відділу ДВС Ірпінського МУЮ знаходяться виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів. 27.05.2013 року на адресу ВДВС Ірпінського МУЮ Київської області надійшло звернення від боржника за яким вбачається, що дата отримання постанови про відкриття виконавчого провадження є 25.05.2013 року, мотивуючи боржником несвоєчасне отримання зазначеної постанови своїм перебуванням за межами м.Ірпінь. 06.08.2013 року головним державним виконавцем Скрипник В.О. з метою повного виконання рішення суду до Ірпінського міського суду Київської області направлено подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.08.2013 року, яка надійшла до ВДВС Ірпінського МУЮ Київської області 20.08.2013 року, відмовлено у встановленні тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

Заявник вказував, що станом на сьогоднішній день боржником борг за виконавчими документами на користь стягувача, та виконавчий збір у виконавчих провадженнях не сплачено, будь-яких відстрочок та розстрочок виконання судом боржнику-фізичній особі не надавалось, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення та вживаються заходи примусового характеру визначені вимогами ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обов`язки та про наявність виконавчих проваджень, дії спрямовані на повне фактичне виконання рішення суду боржником не вчиняються, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання, що полягають у відчуженні арештованого описаного майна боржника транспортного засобу автомобіля Тауоtа Ргаdо, державний номерний знак НОМЕР_1 , приховування арештованого майна, ненадавання державному виконавцеві інформації про наявне інше зареєстроване рухоме та нерухоме майно на яке можна звернути стягнення.

Також заявник вказував, що ним вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які він має змогу виконати, та зобов`язань покладених на нього рішенням, два виконавчі листи залишаються невиконаними, зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2015 року подання державного виконавця задоволено, обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання ним зобов`язань за виконавчими листами.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду І інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання державного виконавця.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом І інстанції встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Ірпінського МУЮ знаходяться виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №1013/3846/2012року, виданого 29.04.2013 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 у сумі 159804 грн. 75 коп. на користь ОСОБА_2 , та виконавчого листа у справі №1013/8691/2012року, виданого 27.09.2013 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 у сумі 284953 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2 , боржник свої зобов`язання за рішеннями суду не виконує, всіляким способами уникає виконання рішень суду.

Суд І інстанції, задовольняючи подання державного виконавця, керувався положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, та виходив з того, що ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення суду від 01.06.2012 року у справі №1013/3846/2012р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 159804 грн. 75 коп., та рішення суду у справі №1013/8691/2012р. від 19.04.2013 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 284953 грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Ст. 377-1 УПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби; суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно п. 18 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно з п. 2, 5 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 свідомо, без поважних на те причин, не виконує своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду щодо сплати боргу, тому суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду І інстанції.

Зокрема, квитанції про внесення щомісячних виплат на погашення заборгованості у розмірах 20 та 50 грн., не свідчать про належне виконання боржником своїх зобов`язань, оскільки такі виплати є не співмірними із загальною сумою боргу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, відповідно до вимог. ст. 312 ч. 1 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: