Справа № 171/562/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 червня 2015 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Хоруженко Н.В.
при секретарі - Ровній Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом Заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, -
Заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в судове засідання не з'явився,надав суду заяву відповідно до якої просив задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі, справу просив слухати у його відсутності.
Представник 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту та 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не пояснив.
Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
05 жовтня 2011 року відповідно до «Положення про проходження служби у Державній спеціальній службі транспорту», затвердженого Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 60/2009 року, між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та громадянином ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби на посадах курсантів на 4 роки.
05 жовтня 2011 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта.
13 червня 2014 року курсант ОСОБА_1 звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри, своє рішення пояснив тим, що помилився у виборі професії військового та не бажає проходити навчання та подальшу військову службу.
Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту від 17.06. 2014 року № 504ст, курсанта ОСОБА_1 - відраховано з університету.
18.06.2014 року наведений контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого ОСОБА_1 того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом № 128 від 18.06.2014 року.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, «курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и»частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку».
Пунктами 3-5 виданого на розвиток зазначеної правової норми «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.
На виконання п. З вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням Державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.
З розрахунками коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1, відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис на вищевказаному розрахунку.
Протее судом встановлено, що зазначену суму коштів відповідач дотепер не відшкодував, що є підставою для стягнення коштів у примусовому порядку.
Згідно п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
За таких обставин суд вбачає наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд -
Позов Заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданої протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:Н. В. Хоруженко