Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 9 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Грицака А.В., перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 9 жовтня 2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 25 грудня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі заступник прокурора Рівненської області покликається на його незаконність в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права.

Зазначає, що оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку від 25.12.2011 року нотаріально не посвідчений, його державну реєстрацію не проведено, тому він є неукладеним і не створює прав та обов'язків для його сторін.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту ухилення ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення спірного договору.

Вказує, що в наслідок неналежного оформлення переходу права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилася від сплати збору на обов'язкове пенсійне страхування та набула право щодо оформлення у порядку, визначеному ст.ст. 116, 118, 120 ЗК України права власності на земельну ділянку, що знаходиться під вказаною будівлею та належить територіальній громаді с. Тараканів.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу від 25.12.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містить всі істотні умови та відбулося їх виконання, а тому позивач набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Проте такі висновки суперечать обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2011 року між сторонами в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 приймає у власність та зобов'язується оплатити кошти за житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3 даного договору продаж вчинено за погоджену сторонами суму 40000 грн. Договір вважається виконаним покупцем після повного розрахунку за договором і здійснення його державної реєстрації.

Пунктом 6 договору передбачено, що після його підписання сторонами та нотаріального посвідчення він підлягає державній реєстрації.

В цей же день ОСОБА_2 написано розписку, згідно якої він підтвердив, що ОСОБА_1 повністю виконала свої зобов'язання за договором та передала йому кошти в розмірі 40000 грн.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

За наведеного договір купівлі-продажу житлового будинку підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За змістом ч.3,4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Частиною 3 ст.640 ЦК України встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 нотаріально не посвідчений та його державна реєстрація не проведена, а тому він є нікчемним, не породжує для сторін прав та обов'язків та не може бути підставою для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, ст.ст. 220, 657 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 9 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Шимків С.С.