АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3551/15 Головуючий 1 інст. - Тордія Е.Н.
Справа № 637/387/14-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» до ОСОБА_1, Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права оренди та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ТОВ «Золотой Вєк - 2012» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі недійсним, визнання права оренди та зобов'язати вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог ТОВ «Золотой Вєк - 2012» (далі - Товариство) вказувало, що між Шевченківської районної державної адміністрації та товариством 28 серпня 2012 року укладено 14 договорів оренди земельних ділянок, загальною площею 99,6147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель не витребуваних спадкоємцями земельних часток (паїв), розташованих на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, які зареєстровані в передбаченому порядку 31 серпня 2012 року. Але, фактично до цього часу приступити до використання земельних ділянок немає можливості оскільки їх незаконно та самовільно використовує ОСОБА_1 Своє право на використання спірних земельних ділянок, пов'язує з укладеним між ним та Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області 03 червня 2001 року договору оренди спірної земельної ділянки. Товариство вказує, що даний договір є недійсним, оскільки у договорі, укладеному між ОСОБА_1 та Безмятеженської сільською радою Шевченківського району Харківської області відсутні істотні умови обов'язкові при укладанні договору оренди землі. Крім того , договір оренди землі від 3 червня 2001 року не має відмітки про його держану реєстрації. Рішенням господарського суду Харківської області від 6 лютого 2013 року ОСОБА_1 зобов'язано звільнити спірну земельну ділянку, рішення виконано в примусовому порядку але не зважаючи на це відповідач продовжує самовільно , без належного права використовувати земельну ділянку, право на яку має ТОВ «Золотой Вєк-2012». За фактом самовільного використання земельної ділянки, право на яке має товариство, відкрито кримінальне провадження. За його результатами ОСОБА_1 4 березня 2015 року, визнано винним за ч.1 ст. 197-1, ч.1 ст. 382 КК України. Такими незаконними діями відповідач грубо порушає права та інтереси товариства, зокрема право користування земельною ділянкою,згідно укладених договорів оренди, зареєстрованих в встановленому порядку,здійснення господарської діяльності та отримання прибутку. За час незаконного використання ОСОБА_1 земельної ділянки товариство зазнало матеріальних збитків які оцінуються в 95 811,21 грн.

Тому, Товариство просило суд визнати недійсним(нікчемним) договір оренди землі укладений між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1 від 3 червня 2001 року; визнати право оренди товариства на земельні ділянки НОМЕР_1, загальною площею 99,6147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель не витребуваних спадкоємцями земельних часток (паїв), розташованих на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області,згідно укладених договорі оренди від 23 серпня 2012 року та зареєстрованих 31 серпня 2012 року; заборонити ОСОБА_1 виконувати будь - які сільськогосподарські роботи, на зазначених вище ділянках та перешкоджати у використанні земельних ділянок товариству; визнати за товариством право оренди на вказані земельні ділянки ; стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі від 3 червня 2001 року , укладений між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки,площею 99.6 га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Золотой Вєк - 2012» судові витрати у сумі 243.60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що з Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області він має давні партнерські стосунки про що свідчать укладені між ним та сільською радою договори оренди починаючи. В 2001 році між ним та сільською радою був укладений договір оренди земельної ділянки розміром 99,6 га з земель , якою він користувався за укладеним договором від 24 березня 1999 року , строком на 3 роки. Після заміру поля, виготовлення плану, договір був підписаний та зареєстрований у книзі. У 2007 році він звернувся до Шевченківської РДА для виготовлення технічної документації, про що було видане розпорядження №499 від 28 грудня 2007 року. За його заявою було виготовлена технічна документація на вказану земельну ділянку. Але розпорядженням №143 від 17 червня 2009 року Шевченківської РДА це розпорядження було визнано таким , що втратило чинності. Він звернувся до органів прокуратури за для захисту своїх прав , прокурором був внесений протест. Крім того, він оскаржував до окружного суду розпорядження Шевченківської РДА, стосовно надання дозволу ТОВ «Золотой Вєк-2012» на розробку та затвердження технічної документації на земельні ділянки , які він використовує відповідно до договору від 3 червня 2001 року. За рішенням окружного суду Харківської області від 9 жовтня 2013 року встановлено, що він законно, фактично використовує земельну ділянку , площею 99.6 га на підставі договору від 3 червня 2001 року. Дане твердження підтверджено у постанові апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року. Він більше 10 років використовує зазначену земельну ділянку, сплачує відповідні податки, тому вважає,що позовні вимоги позивача є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди землі є недійсним з підстав відсутності його державної реєстрації.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 412 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІУ, із змінами та доповненнями (даті - ЦК України), право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

За змістом п. З ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки зобов'язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав.

Відповідно до ст. 395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Захист речових прав на чуже майно, в тому числі право володіння та користування земельною ділянкою забезпечене ст. 396 ЦК України та здійснюється відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, що містить статтю 393, якою передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того новища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього новища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Таким чином, 'онодавець надає володільцю та користувачу майна (особі, що має речові права на чуже майно), ава на захист передбачене законом для власника такого майна.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 03 червня 2001 року між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі площею 99,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; оренда плата 1% від нормативної грошової оцінки землі, строк її сплати не пізніше 1 грудня поточного року, строк дії договору 25 років, права та обов'язки сторін,зміна умов договору. Договір засвідчений підписом договірних сторін та печаткою Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Зазначено, що договір зареєстрований у книзі реєстрації.

Істотні умови договору оренди землі визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі". Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, та порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 Закону "Про оренду землі" є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

На підставі статті 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 грудня 2013 року по справі №6-78цс13., особлива увага приділяється вивченню питання, яке саме право позивача порушено у зв'язку з відсутністю в договорах оренди істотних умов, передбачених у Законі України "Про оренду землі".

Так, матеріали справи свідчать, що право позивача порушене саме неможливістю реалізувати право користування спірною земельною ділянкою, оскільки 28 серпня 2012 року між Шевченківської РДА та ТОВ «Золотой Вєк-2012» укладено 14 договорів оренди земельних ділянок, загальною площею 99,6147 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель не витребуваних спадкоємцями земельних часток (паїв), розташованих на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області за межами населеного пункту, які зареєстровані в передбаченому порядку 31 серпня 2012 року (а.с.46 т.1).

Разом з тим, спірний договір оренди земельної ділянки не можна вважати недійсним виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06 лютого 2013 року встановлено, що Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області починаючи з 1999 року по 2002 рік включно укладались договори оренди земельних ділянок з ФОП ОСОБА_1 в межах повноважень сільської ради, договори відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент укладення спірного договору, зареєстровані в установленому законом порядку (а.с.158 т.1).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у іншій справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про визнання недійсним договору оренди землі від 03 червня 2001 року недійсним, укладений між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки, площею 99,6 га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Така ж позиція викладена в Рішенні Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (справа N 1-17/2005).

Суд першої інстанції при ухвалені рішення, не звернув уваги на те, що матеріали справи містять вдосталь доказів, на підтвердження того факту, що спірний договір оренди дійсно укладався при абсолютному волевиявленні сторін та у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі щодо його форми та порядку реєстрації. Суд в супереч нормам процесуального права обмежився наявністю або відсутністю запису про спірний договорі у журналі реєстрації заяв та скарг громадян Безмятежинскьої сільської ради, не зважаючи на те, що в судовому засіданні було опитано безліч свідків, серед яких і відповідальні посадові особи тієї ж селищної ради, які підтвердили факт укладення та реєстрації договору оренди землі.

Так, серед доводів наведених позивачем в обгрунтування недійсності (нікчемності) договору оренди землі від 03.06.2001 року між Безмятеженської сільською радою та ОСОБА_1, з якими погодився суд першої інстанції, відзначено посилання на невідповідність договору оренди землі від 03.06.2001 року Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004року, приписам Цивільного Кодексу 2004року, Земельного Кодексу від 25.10.2001 року.

При цьому не враховано, що відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства не мають зворотної дії в часі, їх дія поширюється на відносини, які виникли раніше, лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи. Цей принцип закріплено на конституційному рівні (стаття 58 Конституції України), що є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі між державою і громадянином. Він гарантує впевненість громадян у тому, що їхнє теперішнє становище не буде погіршено прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

З огляду на ті обстави, що норми матеріального права на які посилався позивач в обгрунтування свого позову та погодився суд, а саме на норми Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004року, Цивільного Кодексу 2004року, Земельного Кодексу від 25.10.2001 року, були прийняті пізніше дати укладення спірного договору, то положення цих нормативних актів не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Доводи Шевченківської районної державної адміністрацієї Харківської області відносно відсутності факту реєстрації договору оренди землі від 03.06.2001 року між ОСОБА_1 та Безмятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області адміністративними судами оцінені критично та спростовані дослідженими судом доказами наявними у матеріалах справи.

Одночасно в самому договорі оренди землі від 03.06.2001 року в розділі «Реквізити сторін» містися відмітка про реєстрацію договору у книзі реєстрації договорів, яка скріплена підписом і печаткою особи яка має проводити таку реєстрацію. З аналізу цієї відмітки вона датована датою самого правочинну, а саме 03.06.2001року і вчинена без присвоєння порядкового номеру, тобто №б/н.

Не присвоєння номеру є скоріш за все порушення ведення діловодства і жодним чином не має впливу на юридичну силу самого договору.

Матеріали справи свідчать, що 6.01.2014 року Безметеженська сільська рада довела до відома суду, що починаючи з 1999 року по 2001 рік між сільською радою та ОСОБА_1 укладались договори оренди землі строком на 25 років, орендна плата сплачувалась згідно договору від 03.06.2001 року. Питання про припинення чи про розірвання договору не розглядалось.

Навпаки, у 2006 році сільська Рада зверталась у Шевченківську РДА, для переукладення договору на умовах вказаних у договорі від 03.06.2001р. У грудні 2007 року РДА надала дозвіл для виготовлення технічної документації , те що орендатором було зроблено, вказує на те, що орендна плата сплачувалась кожний рік, заборгованості не було. Доповнень сільська Рада не має, просить суд розглянути справу без її присутності.

З 2009 року по 2012 рік ОСОБА_1 сплачено до відповідної сільської ради, грошову суму (орендної плати), у розмірі 67394,31 грн.

ОСОБА_1 було належним чином спростовано факт власного воєвиявлення у вигляді особистого підпису на договорах оренди між з Безмятеженською сільською радою, укладених у 1999, 2000, 2001 роках, терміном на 1-н рік, і це дало відповідь на питання про достовірність відомостей, що містить залучена позивачем книга реєстрації договорів, бо вона містить такі ж сумнівні записи про реєстрації договорів оренди терміном на 1-н рік, і чомусь не містить запису про реєстрації спірного договору оренди на 25-ть років, про який всім опитаним в суді свідкам достовірно відомо.

Копія книги реєстрації договорів Безмятеженської сільської ради, яка містить дані про підробні договори - не може виступати носієм достовірних відомостей та бути належним та допустимим доказом відсутності відомостей про реєстрацію оспорюваного договору оренди землі.

Колегія суддів критично оцінює неможливості реєстрації укладеного договору оренди землі від 03.06.2001 року, яким у користування ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 99,6147 га, розташовану на території Безм"ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області, посилаючись на надану копію журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян, оскільки у судове засідання, призначене на 09 жовтня 2013 року, представником Шевченківської РДА надано копію цього ж журналу, на якому вже було дописано: "Оренда земельних ділянок". Отже, надані копії журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян не можуть бути прийняті судом як належний доказ по справі. Натомість, представником позивача наданий лист Голови Безм"ятеженської сільської ради Буценко О.О. від 03.10.2013 року за № 02- 21/447, в якому повідомляється взагалі про відсутність у сільській раді відповідної книги реєстрації договорів оренди земельних ділянок за 2001 рік та актів передачі книги реєстрації за вказаний період до інших установ.

ОСОБА_1 має право на користування земельною ділянкою, загальною площею 99,6147га, яка знаходиться на території Безм"ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області, бо така земельна ділянка перебуває у його фактичному законному користуванні цією земельною ділянкою, правовою підставою чого є договір оренди землі від 03.06.2001 року, укладений з Безм"ятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області терміном на 25 років, що відповідає видам речових прав, визначених ст.395 ЦК України.

Право користування земельною ділянкою, загальною площею 99,6147 га, розташованої на території Безмятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області, підтверджено ОСОБА_1 наданим договором оренди землі від 03.06.2001 року терміном на 25 років, укладеного з Безмятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області відповідно до Закону України «Про оренду землі» та положень постанови Кабінету міністрів України №2073 від 25.12.1998року «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі» та зареєстрованого в Безмятежненській сільській раді.

Отже, суд першої інстанції повторно надав оцінку доказам та фактам, які вже були предметом дослідження в інших судових провадженнях та прийшовши до інших висновків.

Враховуючи зазначені вимоги закону та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в момент вчинення оспорюваного позивачем договору оренди земельної ділянки, підстав для визнання його недійсним з підстав, передбачених ст. 203, 215 ЦК України не встановлено.

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

З огляду на викладене та на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог в частині задоволених судом першої інстанції.

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 88, 303,304, п.3ч.1ст.307, ст.309, 313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року - змінити, скасувати його в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» до ОСОБА_1, Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі від 03 червня 2001 року недійсним, укладений між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки, площею 99,6 га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області; а також скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» судових витрат у сумі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Відмовити у задоволені позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» до ОСОБА_1, Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі від 03 червня 2001 року недійсним, укладений між Безмятеженською сільською радою Шевченківського району Харківської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки, площею 99,6 га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» судових витрат у сумі 243(двісті сорок три) 60 коп..

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотой Вєк -2012» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 121(сто двадцять одну)грн.80 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: