РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5716/15-ц

пр. № 2/759/3447/15

22 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 12 липня 2003 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначаючи, що від самого початку сумісного проживання в шлюбі у них виникали непорозуміння та сварки, внаслідок чого з травня 2008 року подружні відносини між ними були припиненні. Тепер подружжя разом не проживає, з липня 2009 року припинено ведення спільного господарства, кожен з них живе окремо своїм особистим життям. За таких обставин, на думку позивача, спільтне життя, збереження сім'ї та сумісне виховння дитини є неможливим. Примирення між подружжям неможливе, спору про поділ майна та виховання дитини у них немає. З огляду на що, позивач просить вказаний шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила, що шлюбно-сімейні відносини припинено з липня 2009 року, також висловила бажання вказаний шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

12 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 822, що вбачається з копії свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 (а.с. 6).

Із наданого свідоцтва про народження сина сторін ОСОБА_3 вбачається, що такий народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взажмні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу).

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з липня 2009 року. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили.

Як зазначали сторони у судовому засіданні, примирення між ними неможливе.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає повернути собі дошлюбне прізвище «Карпенко», проте в ході судового розгляду вона змінила свою думку та виявила бажання надалі іменуватися шлюбним прізвищем «ОСОБА_2», про що також свідчить її заява, яка міститиься в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України; ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, за актовим записом № 822 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: