Справа № 433/249/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі Соломіній В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Розпасіївська сільська рада Троїцького району Луганської області, про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 22 березня 2010 року померла ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 169054. Відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував вищезазначене нерухоме майно у вигляді вказаної земельної ділянки. На даний час відповідач ОСОБА_2 є громадянином РФ. Позивачем було викуплено у відповідача вищезазначену земельну ділянку. Підстави для нотаріального оформлення зазначеного правочину відсутні, оскільки дане питання на даний час не врегульовано нормами чинного законодавства, у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого майнового права. Таким чином, позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку, що раніше належала відповідачу, яку останній набув у власність у порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій будь-якого характеру до позивача з приводу позовних вимог не має, проти задоволення позову не заперечує. Просить вказану справу розглянути без його участі.

Розпасіївська сільська рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило.

Суд, вивчивши та проаналізувавши доводи, матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22 березня 2010 року померла ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 169054. Відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував вищезазначене нерухоме майно у вигляді вказаної земельної ділянки. На даний час відповідач ОСОБА_2 є громадянином РФ. Позивачем було викуплено у відповідача вищезазначену земельну ділянку (а.с.6-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані обєкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Частиною 3 цієї ж статті Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані обєкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Таким чином, положеннями Земельного кодексу України передбачено набуття іноземними громадянами та особами без громадянства права власності лише на землі несільськогосподарського призначення.

Частиною 4 вищенаведеної статті Земельного кодекс України, передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, отримані в спадщину іноземними юридичними особами, підлягають відчуженню протягом одного року.

Таким чином, за змістом норм Земельного кодексу України, допускається успадкування земель сільськогосподарського призначення іноземними громадянами та особами без громадянства. При цьому, успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян та повинні бути ними відчужені. Зокрема, частиною 1 статті 145 Земельного кодексу України передбачено, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Отже, за відсутності факту добровільного відчуження іноземним громадянином чи особою без громадянства успадкованої земельної ділянки вона підлягає примусовому відчуженню.

Позивачем було викуплено у відповідачки вищезазначену земельну ділянку.

Згідно пункту 15 розділу X "Перехідні положення" ЗК, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення частини четвертої статті 81 ЗК є імперативним. Примусове відчуження здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення.

Таким чином, відчуження у відповідача зазначеної земельної ділянки, яку останній отримав у спадщину, та набуття її у власність позивачем, не суперечить нормам чинного законодавства, так як на виниклі між сторонами у даному випадку правовідносини не поширюється пункт 15 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Лише за таких обставин буде дотримано гарантій права власності на земельну ділянку, передбачених статтею 41 Конституції України та статтею 153 ЗК, відповідача, громадянина РФ, оскільки ніхто не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством України.

З огляду на вищезазначені обставини, позивач є законним власником вищезазначеної земельної ділянки, оскільки набув її у власність з підстав, що не суперечать закону, у звязку з чим, на підставі вищевикладеного, ст.ст.81, 131, 145, 153 ЗК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 61 площею 6,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, яка раніше згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 169054 належала ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя