Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 240/726/14-ц Головуючий у 1 інстанції Щербак Ю.В.
Номер провадження 22-ц/778/3246/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 червня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 21600, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 10 березня 2014 року має заборгованість - 12569, 73 грн., яка складається з: 4330, 33 грн. - заборгованість за кредитом, 4323, 35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3079, 40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 586, 65 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12569, 73 грн. та судові витрати.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року дану справу за позовом ПАТ "КБ "Приватбанк" передано на розгляд Олександрівському районному суду Донецької області.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідачку.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представика позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із позовної заяви ПАТ "КБ"Приватбанк" вбачається,що відповідно до укладеного договору від 11.06.2007року відповідачкою ОСОБА_3 отримано у позивача кредит в розмірі 21600гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 10.03.2014 року внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов"язань з погашення кредиту її заборгованість склала 12569гр.73коп,які позивач просив стягнути з відповідачки на його користь.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.

За змістом вимог ст.ст.57,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до п.3.1 розділу 3 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває клієнту картрахунки,видає клієнту карти,їх вид і строк дії визначений у Заяві і в Пам"ятці клієнта,підписанням якого клієнт і Банк укладає Договір про надання банківських послуг.

За змістом п.3.5 зазначених Умов та Правил порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт,порядок отримання кредиту регулюється,зокрема, Договором, цими Умовами та правилами і Тарифами банку. Пам"ятка клієнта є невід"ємною частиною Договору у разі оформлення і видачі платіжної картки за кредитною схемою.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що згідно заяви ОСОБА_3 від 11 червня 2007 року ЗАТ КБ "Приватбанк" (з 30 квітня 2009 року - ПАТ КБ "Приватбанк") надав відповідачці ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 900 грн. на платіжну картку "Універсальна" № НОМЕР_1 від 11 червня 2007 року зі сплатою 1,9 % на місяць на залишок заборгованості та щомісячної комісії в розмірі 1%(а.с. 10).

У порушення вимог п.3.1,п.3.5 розділу 3 Умов та Правил надання банківських послуг Заява ОСОБА_3 ,яка вважається Договором , не містить у собі строк дії карти НОМЕР_1 від 11 червня 2007 року . В заяві не зазначені узгоджені сторонами тарифи, умови погашення заборгованості.

Розділом 5 Умов та Правил врегульований порядок погашення боргових зобов"язань в залежності від того,чи встановлений за платіжною карткою мінімальний обов"язковий платіж.

Так, згідно до п.5.3 розділу 5 Умов та правил строки і порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов"язковим платежем наведений в Пам"ятці клієнта,яка є невід"ємною часткою договору. Платіж за такою карткою включає плату за користування кредитом,передбачену Тарифами , і частку заборгованості за кредитом. Згідно до п.5.4 Умов та правил строк погашення по кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обов"язкового платежу,здійснюється в частині погашення процентів-щомісячно за попередній місяць,а щодо строку погашення кредиту у повному обсязі- не пізніше останнього дня місяця,вказаного на платіжній картці.

У порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України позивачем не надані суду докази на підтвердження умов договору щодо порядку і строку дії картки, погашення по кредиту і порушення цих умов відповідачкою, не надано доказів щодо обгрунтованості застосованих тарифів, розміру кредиту ,отриманого відповідачкою і розміру боргу , обгрунтування розрахунку.

Із наданого позивачем витягу із даних за карткою ОСОБА_3 № НОМЕР_1 за період з 01.02.2010року по 01.12.2014р.(а.с.58-61) видно,що останнім днем використання нею картки був день 29.06.2010року.

Довідка позивача (а.с.69) про те,що строк дії кредитної картки ОСОБА_3 встановлений до жовтня 2012 року , а також посилання на це в апеляційній скарзі не можуть бути взятими до уваги,оскільки довідка не підписана посадовою особою,не скріплена печаткою банківської установи, а тому не є належним доказом.

Оскільки позивачем у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надані суду докази щодо умов укладеного договору,їх невиконання відповідачкою, строку дії картки та порядку продовження строку її дії, , наявності і розміру боргу за кредитним договором , підстав для задоволення позовних вимог немає, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог і відмову у їх задоволенні, здійсненим у відповідності до ст.ст. 10, 60, 11, 212 ЦПК України в межах заявлених вимог і наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог, суперечать встановленим обставинам справи,здобутим доказам і вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги не мають належного обґрунтування того, у чому полягає порушення судом вимог матеріального і процесуального права, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: