РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1906/15-ц

пр. № 2-о/759/121/15

04 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, посилаючись на те, що вона є донькою останньої, тоді як в її свідоцтві про народження допущено помилку у прізвищі її матері, замість вірного «ОСОБА_2» у графі «Мати» помилково зазначено «ОСОБА_2», що позбавляє її права на підховання до покійної матері після своєї смерті.

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала, просила встановити факт родинних відносин. Додатково пояснила, що ОСОБА_2 є її матір"ю, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та похована на Байковому кладовищі в м.Києві. Але в свідоцтві про народженні у графі «Мати» помилково зазначено «ОСОБА_2", коли правильним є «ОСОБА_2". Також зазначила і те, що вона має рідних брата - ОСОБА_3 і сестру - ОСОБА_9, в документах яких зазначено вірне прізвище їх матері «ОСОБА_2».

Заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві представника у судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просить суд дану справу розглядати без участі їхнього представника, при вирішенні вказаної справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 являються ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

ОСОБА_1 07.03.1964 року уклала шлюб з ОСОБА_8, про що Палацом одружень м. Києва було зроблено відповідний актовий запис № 1251, внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Як вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с. 6) ОСОБА_6, батько заявника, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 3011. Як повідомила ОСОБА_1 її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що також свідчить Висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві № 73 про внесення змін до актового запису цивільного стану в якому зазначено, що згідно актового запису про смерть № 82 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виявивши факт неправильності написання особистих даних у свідоцтві про своє народження заявниця звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відповідних виправлень, проте така її з'ява була задоволена частково, згідно висновку № 73 про внесення змін до актового запису цивільного стану було виправлено її імя з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та доповнено по батькові дитини - «ОСОБА_1», місце народження - «м. Вінниця», а в частині виправлення прізвища матері дитини - «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» - відмовлено за відсутністтю доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про поховання та похоронну справу" забороняється здійснювати поховання інших померлих (підховання), встановлення намогильної споруди, склепу, без згоди користувача місця поховання (користувач місця родинного поховання).

З огляду на існування помилки в одній букві прізвища її матері в свідоцтві про її народження, заявниця вказала на позбавлення її можливості бути підхованою після смерті до своєї покійної матері, яка похована на Байковому кладовищі з огляду на, що просила встановити вказаний факт родинних відносин.

У судовому засіданні заявник вказала, що має рідних сестру і брата, з якими вони мають спільних батьків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про що свідчить копія посвідки про народження НОМЕР_2 (а.с. 14), яка 07.03.1964 року одружилась та змінила дівоче прізвище «ОСОБА_1» на шлюбне - «ОСОБА_1» (а.с. 8).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що заявниця являється його рідною сестрою, вони діти одних батьків, про що свідчить також копія свідоцтва про народження НОМЕР_3, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12). Із вказаного свідоцтва, оригінал якого було надано для огляду суду безпосередньо в судовому засіданні, дійсно вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Свідок також підтвердив, що заявник є дочкою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та похована на Байковому кладовищі. Підтвердив і пояснення заявника, що свідоцтво про смерть їх матері не збереглося.

Отже, із наданих суду документів та свідчень свідка вбачається, що лише в свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено через букву "и", тобто ОСОБА_2, коли в молодших брата та сестри через букву "я", тобто ОСОБА_2, що вказує на те, що "ОСОБА_2" та "ОСОБА_2" є одна і та ж сама особа та є матір'ю ОСОБА_1, що і підлягає встановленню.

Керуючись ч.1 ст. 16 ЦК України, ст.ст. 212-215, 256-259 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме встановити, що померла ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя