Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1151/14-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Галацевич О.М., Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Просив ухвалити рішення, яким заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами задовольнити, рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року змінити, виключивши у рішенні вимогу щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1. В обгрунтування заяви посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року змінити, виключивши у рішенні вимогу щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинам є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В заяві про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Встановлено, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 21 885 доларів США та 20 462 грн. 04 коп. заборгованості за кредитним договором. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2. Виселено ОСОБА_2 з вищевказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2012 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.09.2011 року в частні задоволення позову про виселення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_3. В решті рішення залишено без змін.

Так, 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII, згідно з пунктом 1 статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна плоша його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

ОСОБА_2 вважає, що у зв'язку з прийняттям вищевказаного закону є підстави для перегляду рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Разом з тим, мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Норми Закону № 1304-VII, який набрав чинності 7 червня 2014 року, тобто після ухвалення рішення суду першої інстанції, з огляду на вищезазначене, самі по собі не можуть бути підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність постановленої ухвали, не містить.

Виходячи з наведеного, постановлена ухвала є законною, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді