АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4963/15 Справа № 205/9160/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Ремеза В.А., Свистунової О.В.,

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, позивач посилався на те, що 28 жовтня 2000 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі ними було придбано, за спільні кошти, майно, а саме: квартира №23 у житловому будинку А-5, що складається з:1-коридор,2-санвузол, 3-кухня, 4-житлова; житловою площею 18,5 кв.м., загальною площею 34,0 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Згідно висновку звіту про оцінку майна ринкова вартість вищезазначеної квартири складає 288 651 грн. Також, в період шлюбу за спільні кошти було придбано ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн., що підтверджується товарним чеком №993769 від 20 квітня 2011 року, посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 3 000 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 01 серпня 2012 року, кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB, вартістю 2 999 грн., що підтверджується графіком погашення кредиту, заяви позичальника №DNGHF, комплексним договором №DNGHF від 31 липня 2012 року та довідкою від 02 серпня 2013 року №778313 виданою ПАТ КБ «Приватбанк» про відсутність заборгованості по угоді № DNGHF від 31 липня 2012 р.; шафа-купе, ліжко з ортопедичним матрацом, плазмовий телевізор SUMSUNG, пральну машину BOSCH, домашній кінотеатр SONY, кухонний комбайн PHILIPS Essence, холодильник «Атлант» та інші речі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано, тому позивач просив суд поділити спільне майно подружжя та визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2,; визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2; визнати за ним право власності на ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн., посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 3 000 грн. плазмовий телевізор SUMSUNG, домашній кінотеатр SONY; визнати за ОСОБА_3 право власності на шафу купе, ліжко з ортопедичним матрацом, пральну машину BOSCH, кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB кухонний комбайн PHILIPS Essence, холодильник «Атлант», та визнати право власності на усі інші речі придбані в період шлюбу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 28 жовтня 2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб (а.с.10).

12 жовтня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу квартири на ім'я відповідача ОСОБА_3 було придбано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 6 191 грн. (а.с.12-14).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, суд першої інстанції посилався на те, що спірна квартири була придбана під час перебування сторін у шлюбі, але за кошти, що належали особисто відповідачу, та відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України квартира АДРЕСА_2 є особистою приватною власністю ОСОБА_3 і поділу не підлягає, щодо іншого майна - суду не було надано переконливих доказів, що це майно було придбано сторонами під час сумісного проживання, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 60 СК України майно,набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння,користування і розпорядження майном,що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова Пленуму) судам роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається в період перебування сторін у шлюбі, 12 жовтня 2001 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири, на ім'я відповідача ОСОБА_3 було придбано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 6 191 грн. (а.с.10-14).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначала, що спірна квартира була придбана за її власні кошти, які їй надав її батько ОСОБА_4, отримані ним від продажу цінних паперів згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 12 квітня 2001 року (а.с. 100, 101).

Однак, як вбачається з матеріалів справи квартиру АДРЕСА_2 м.Дніпропетровськ, згідно договору купівлі-продажу, було придбано ОСОБА_3 у період шлюбу сторін 12 жовтня 2001 року, тобто після спливу часу - пів року після продажу ОСОБА_4 цінних паперів згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 12 квітня 2001 року.

Жодних належних доказів на підтвердження того, що саме за ці кошти, отримані від продажу ОСОБА_4 цінних паперів була придбана дана квартира у період шлюбу сторін, матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що квартиру АДРЕСА_2 м.Дніпропетровськ було придбано саме за особисті кошти відповідача ОСОБА_3 суду надано не було, а тому квартира АДРЕСА_2 м.Дніпропетровську є спільною сумісною власністю подружжя і за кожним із подружжя повинно бути визнано право власності по 1/2 частині на вказану квартиру.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання за ним права власності на ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн., посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 3000 грн., плазмовий телевізор SUMSUNG, домашній кінотеатр SONY та визнання за відповідачем ОСОБА_3 права власності на шафу купе, ліжко з ортопедичним матрацом, пральну машину BOSCH, кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB, кухонний комбайн PHILIPS Essence, холодильник «Атлант», слід зазначити в матіалах справи міститься копія товарного чеку від 20 січня 2011 року на пидбання ноутбуку ASUS X52N, вартістю 3 550 грн., посудомийки 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 2999 грн. від 04 серпня 2012 року та копія кредитного договору від 31 липня 2012 року, який було надано відповідачу на придбання кондиціонера/обігрівача SUMSUNG AQ07 TSB на суму 2999 грн. (а.с. 20, 21, 23-26).

Таким чином, враховуючи наявні докази, в порядку розділу майна подружжя, позивачу ОСОБА_2 повинно бути виділено ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн. та посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 2999 грн.

Відповідачу ОСОБА_3 повинно бути виділено кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB, вартістю 2999 грн.

З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 повинно бути стягнуто різницю половини вартості ноутбука ASUS X52N в сумі 1775 грн.

Стосовно іншого майна, а саме: плазмовий телевізор SUMSUNG, домашній кінотеатр SONY, шафа купе, ліжко з ортопедичним матрацом, пральна машина BOSCH, кухонний комбайн PHILIPS Essence, холодильник «Атлант», слід зазначити в матеріалах справи взагалі відсутні належні докази на підтвердження придбання в період шлюбу сторін зазначеного вище майна, побутової техніки (чеки, квитанції), а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині має бути відмовлено.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя поділити майно, що є спільною сумісною власністю, а саме: квартиру АДРЕСА_2 м.Дніпропетровськ,ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн., посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 2999 грн., кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB, вартістю 2999 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 м. Дніпропетровськ, загальною площею 34,0 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 м. Дніпропетровськ, загальною площею 34,0 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м.

Виділити ОСОБА_2, в порядку розділу майна подружжя, ноутбук ASUS X52N, вартістю 3 550 грн. та посудомийку 45 см. BOSCH SPS0E02EU, вартістю 2999 грн.

Виділити ОСОБА_3, в порядку розділу майна подружжя, кондиціонер/обігрівач SUMSUNG AQ07 TSB, вартістю 2999 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю половини вартості ноутбука ASUS X52N в сумі 1775 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді