АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Качана В.Я.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів із застосуванням фінансових санкцій,

встановила:

у квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3 000 доларів США, що еквівалентно 70 539грн. 07коп., три проценти річних у сумі 6157грн. 19коп. та 766грн. 96коп. сплаченого судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 3 травня 2012р. помилково перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, хоча жодних взаємовідносин між ними не існувало та правочинів не укладалося. 9 вересня 2014р. він надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів, проте відповідач відповіді на вимогу не надав, грошові кошти не повернув.

Також позивач зазначав, що відповідно до ч. 2 ст. 1214 та ч. 2ст. 625 ЦК України має право на отримання 3% річних з 3 травня 2012р. по 30 березня 2015р.

Рішенням суду від 30 вересня 2015р. у позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неналежну оцінку наданих представником відповідача доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 3 травня 2012р. позивачем на розрахунковий рахунок відповідача у ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» перераховано два платежі по 1500 доларів США, а всього 3 000 доларів США.

9 вересня 2014р. позивачем на адресу відповідача направлена заява про повернення

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/14949/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
грошових коштів, яка залишена без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог та їх недоведеності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам

- 2 -

справи, наданим сторонам доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до пояснень представника відповідача, позивач у квітні 2012р. зареєструвався у фінансовій піраміді «МММ-2011», і з метою вкладення коштів до фінансової піраміди для власного збагачення перерахував грошові кошти на рахунок відповідача, який був десятником МММ.

У підтвердження своїх пояснень відповідачем суду першої інстанції надано документи про реєстрацію особового кабінету позивача на сайті МММ-2011 та заявку позивача про виплату грошових коштів від 24 травня 2012р.(с.с.34,35).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем суду не було надано документів, які б спростували надані відповідачем докази.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до наданих відповідачем документів грошові кошти до фінансової піраміди «МММ-2011» були позивачем вкладені 29 квітня 2012р., а 3 травня 2012р. перераховані відповідачу безпідставно, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як позивачем не було надано суду доказів перерахування грошових коштів на рахунок відповідача саме 29 квітня 2012р.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що грошові кошти були перераховані відповідачу помилково, тому підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуттяабо збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкодау вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленістьзбільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частинпершої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини.

Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та

- 3 -

вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить метіправовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідоктих чи інших юридичних фактів, правомірнихдій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язаннямайна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язанняне є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнананедійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-88цс13).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем грошові кошти були перераховані відповідачу з метою отримання прибутку відповідно до умов Правил фінансової піраміди «МММ-2011», тому суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для застосування до правовідносин сторін норм ст. 1212 ЦК України.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: