Єдиний унікальний номер 2-1049/2011 Номер провадження 22-ц/775/47/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Маширо О.П., Жарової Ю.І.

при секретарі: Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2011 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2011 року, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені: виселено ОСОБА_1, яка проживає у житловому будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Ватутіна, будинок 28, посилаючись на незаконність та необгрунтованість; вважає, що суд безпідставно розглянув справу у її відсутності, оскільки вона не отримувала судових повісток; вважає, що суд порушив вимоги допустимості доказів, які містяться в ст. 59 ЦПК України, прийнявши до уваги копії доказів без засвідчення їх на підставі оригіналів; просила також врахувати ту обставину, що на теперішній час діє мораторій щодо виселення громадян з житла; апелянт посилається також на те, що у будинку №28 по вул.. Ватутіна в м. Родинське на теперішній час мешкає її дочка ОСОБА_2

У судове засідання апеляційного суду сторони не зявились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про отримання повістки ОСОБА_1 свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Від ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якій ПАТ КБ «ПриватБанк» просить розглянути справу і відсутності представника.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в розмірі 81 505 грн. на наступні цілі: 70 000 грн. на споживчі цілі, 2100 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 505 грн. на страхування майна, 350 грн. на особисте страхування, а також 8550 грн. на сплату страхових платежів строком до 15 травня 2018 року. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено договором іпотеки від 15 травня 2008 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 червня 2009 року у справі № 2-2184/2009 року звернено стягнення на предмет застави житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 53,6 кв.м, житловою 28,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Ватутіна, будинок 28, що належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

На письмову вимогу від 22 листопада 2010 року позивача (іпотекодержателя) добровільно звільнити вищевказане житлове приміщення позитивної відповіді не отримано, відповідач приміщення не звільнила.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги Банку про виселення відповідачки ОСОБА_1, суд, належним чином оцінивши зібрані по справі докази, виходив з наявності підстав для задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк».

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в частині 3 статті 109 ЖК Української РСР. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 червня 2009 року по справі за позовом ЗАТ КП «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 травня 2008 року звернено стягнення на предмет застави житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 53,6 кв.м, житловою 28,7 кв.м за адресою: вул. Ватутіна, 28 в м. Родинське Донецької області, що належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ВКВ №611206 шляхом його продажу позивачем з укладанням від імені відповідачки ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачеві всіх повноважень для здійснення продажу.

За таких обставин посилання відповідачки на те, що рішення по даній справі ухвалено на підставі копій документів і тому є незаконним, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки є інший доказ і, зокрема рішення Красноармійського міськрайонного суду від 9 червня 2009 року, яке відповідно до ч. 1 ст. 58 та ч.3 ст. 61 ЦПК України є належним доказом на обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Наявність оригіналів документів не є обовязковим для встановлення обставин на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» чи заперечень проти них.

Крім того, на а.с. 16 наявне повідомлення від 22 листопада 2010 року, адресоване ОСОБА_1, в якому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить її протягом одного місяця з дня його отримання звільнити житловий будинок, розташований за адресою: м. Родинське, вул. Ватутіна,28. Зазначене повідомлення ОСОБА_1 отримала 8 лютого 2011 року, що не заперечується нею. Із доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 сама передала банку документи на будинок.

Доводи ОСОБА_1 щодо мешкання у спірному будинку її доньки також не впливають на незаконність ухваленого судом рішення, оскільки вимоги щодо виселення зазначеної особи позивачем не заявлялись і судом не розглядались і крім того довідка, яка надана апелянтом на підтвердження зазначеної обставини датована 25 травня 2015 року, і рішення ухвалено у 2011 році.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незастосування до даних правовідносин положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» також є безпідставними, оскільки положення зазначеного Закону стосуються забезпечення кредитів, наданих в іноземній валюті, а з матеріалів даної справи вбачається, що кредит ОСОБА_1 був наданий у гривнях. Крім того, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави. Але питання відчуження житлового будинку, який належить на праві власності ОСОБА_1 і який є предметом застави, вже вирішено рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 9 червня 2009 року.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Висновки суду грунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: