Номер провадження: 22-ц/785/2584/15
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Морська кредитна спілка" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року КС "Морська кредитна спілка" звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31 травня 2007 року між КС "Морська кредитна спілка" та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту № 279 відповідно до умов якого, осатаній отримав у тимчасове користування на умовах, повернення, строковості, платності та забезпеченості грошові кошти в сумі 50 000 грн., зі сплатою 36% річних з кінцевим терміном повернення 31 травня 2009 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 31 травня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати за виконання ОСОБА_4 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом.

Оскільки, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не виконують своїх зобов'язань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами, в них виникла заборгованість, яка станом на 22 вересня 2011 року складає 165 089 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2012 року позов КС "Морська кредитна спілка" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь КС "Морська кредитна спілка" заборгованість за кредитним договором у розмірі 165089 грн., а також судові витрати.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду повинно бути скасовано з ухваленням нового рішення виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи частково позов КС "Морська кредитна спілка" та стягуючи з відповідачів заборгованість за кредитним договором у солідарному порядку в розмірі 165089 грн., суд виходив з того, що ОСОБА_6 свої зобов'язання перед КС "Морська кредитна спілка" за кредитним договором належним чином не виконав, а оскільки строк повернення кредиту сплинув ще 31 травня 2009 року, але до вказаного строк борг позивачу повернений не був, заборгованість повинна бути стягнута у солідарному порядку з ОСОБА_6 а також його поручителя ОСОБА_3

Однак з таким висновком суду погодитися неможливо з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до КС "Морська кредитна спілка" з заявою про прийняття його до членів союзу, також 31 травня 2007 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до позивача з заявою про видачу йому кредиту у розмірі 50000 грн. 31 травня 2007 року між КС "Морська кредитна спілка" та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту № 279, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 отримав у тимчасове користування на умовах, повернення, строковості, платності та забезпеченості грошові кошти в сумі 50000 грн., зі сплатою 36% річних з кінцевим терміном повернення 31 травня 2009 року. Кредит видавався на особисті потреби. Відповідно до статті 2 вказаного договору кредиту видача кредиту проводилася шляхом видачі грошових коштів позичальнику готівкою по видатковому касовому ордеру або безготівковій формі на рахунок позичальника, а також згідно Додатковій угоді по плану видачі та уповноваженій особі позичальника. Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі грошових коштів позичальнику в межах суми кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день повернення позичальником: суми кредиту, нарахованих відсотків та можливих санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору.

Також судом встановлено, що 31 травня 2007 року ОСОБА_5 зобов'язалася перед КС "Морська кредитна спілка" у разі невиконання або неналежного виконання позичальником ОСОБА_4 свого зобов'язання за договором кредиту № 279 від 31 травня 2007 року, який отримав від КС "Морська кредитна спілка" грошові кошти в розмірі 50000 грн. строком на 24 місяці на споживчі цілі, також зобов'язалася прийняти відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання позичальником за даним кредитом на себе в повному обсязі, в тому числі сплату відсотків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до видаткових касових ордерів за № 183 та № 185 ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 50000 грн. - 31 травня 2007 року в розмірі 30000 грн. та 01 червня 2007 року в розмірі 20000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином свої зобов'язання перед позивачем не виконав, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 22 вересня 2011 року сума складає 165089 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскільки кредитний договір був укладений між КС "Морська кредитна спілка" та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором повинна бути стягнута лише з ОСОБА_4, як позичальника, відповідно до умов договору, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором саме з ОСОБА_4 в розмірі 165089 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3, то в цій частині позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що 31 травня 2007 року між КС "Морська кредитна спілка" та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 279, відповідно до умов якого ОСОБА_7 виступила поручителем та зобов'язалася у разі невиконання або неналежного виконання позичальником ОСОБА_4 свого зобов'язання за договором кредиту № 279 від 31 травня 2007 року, який отримав від КС "Морська кредитна спілка" грошові кошти в розмірі 50000 грн. строком на 24 місяці на споживчі цілі, також зобов'язалася прийняти відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання позичальником за даним кредитом на себе в повному обсязі, в тому числі сплату відсотків.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року, роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має врахувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що кінцевим строком сплати кредиту та відповідних виплат за кредитним договором є 31 травня 2009 року. Отже, КС "Морська кредитна спілка" мала право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців. Проте, КС "Морська кредитна спілка" звернулася до суду з вимогами щодо поручителя лише у квітні 2011 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законодавствам.

При цьому діє презумпція припинення поруки.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі №6-6цс14 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам діючого законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2012 року - скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Морська кредитна спілка" заборгованість за кредитним договором в розмірі 165 089 (сто шістдесят п'ять тисяч вісімдесят дев'ять) гривень.

В задоволені позовних вимог Кредитної спілки "Морська кредитна спілка" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Морська кредитна спілка" судовий збір в розмірі 1334 (одна тисяча триста тридцять чотири) гривні 87 копійок, а також 120 (сто двадцять) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва