Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 2 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-суді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.,

при секретарі: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради про визнання права власності на прибудову до житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Житомирської міської ради про визнання права власності на прибудову до житлового будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що він є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 та прилеглої до будинку земельої ділянки. В 2013 році він здійснив прибудову. Інша ? частина будинку належить ОСОБА_3 Після закінчення прибудови він звернувся до з заявою про її реєстрацію до реєстраційної служби, яка встановила відсутність згоди іншого співвласника на проведення забудови і прийняла рішення про зупинення розгляду заяви. Після чого він звернувся до ОСОБА_3 з прохання надати таку згоду, але вона відмовила в цьому. Просив визнати за ним право власності на прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом та в обгрунтування вимог зазначила, що в період шлюбу з ОСОБА_2, ними в 2001 році був придбаний будинок АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу будинок був розділений між ними в рівних частинах. До своєї частини вона прибудувала коридор, кладову, кухню та ванну загальною площею 26,3 кв.м. Із-за постійних перешкод з боку ОСОБА_2 вона не могла узаконити свою прибудову. Відповідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2012 року за нею визнано право на 1/2 частину земельної ділянки, що складає 0,02835 га , на якій розташована її частина будинку, до якої примикає прибудова. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.05.2014 року вказана земельна ділянка виділена в натурі. На підставі вищевказаного, просила визнати за нею право власності на самочинне будівництво до вказаного житлового будинку, що складається з коридору, кладової, кухні та ванної.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2015 року в задоволені вказаних позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, постановити нове - про задоволення зустрічного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно з рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2012 року у справі № 2-36/12 та від 26.12.2012 року у справі № 2-4172/2012, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1995 року по 19.04.2011 року. У період шлюбу ними був придбаний будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.20112 року по справі № 2-36/12, розділено нажите в період шлюбу сторонами у справі майно, зокрема, будинок АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_3 та визнано за нею право власності на 1/2 ід. частку будинку АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 1-5, кімнати 1-6, коридора 1-9, 1/2 сараю літ. "Б" , 1/2 вбиральні літ. "У", 1/2 огорожі №1-2, 1/4 колодязя 1. ОСОБА_2 виділено та визнано за ним право власності на 1/2 ід. частку будинку АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 1-7, кімнати 1-8, 1/2 сараю літ. "Б", 1/2 вбиральні літ. "У", 1/2 огорожі №1-2, 1/4 колодязя 1 (а.с. 51- 52).

Згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2012 у справі №2-4172/2012, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0567 га по АДРЕСА_1, що складає 0,02835 га (а.с. 53-54).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.05.2014 року по справі № 295/14733/13-ц, поділено в натурі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,567 га, що розташована по АДРЕСА_1 згідно шостого варіанту (додаток № 6) висновку судової земельно-технічної експертизи № 26/02-14 від 26.02.2014 року. Виділено ОСОБА_3 у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, розміром 221,0 кв.м, яка проходить по точках: Н-М-Л-6-5-Є-Е- Д-В-Г-Н. Виділено ОСОБА_2 у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, розміром 221, 0 кв. м., яка проходить по точках: А-Н-М-Л-7-8-А. Залишено в спільному користуванні сторін земельну ділянку за вищевказаною адресою площею 115,0 кв.м, яка проходить по точках: 1-2-3-4-Є-Е-Д-В-Г-Н-А-1 (а.с. 62-63).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого сепеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 роз'яснено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

ОСОБА_3 будь-яких доказів, що підтверджують здійснення нею реконструкції або будівництва спірної прибудови з дотриманням вимог законодавства України, доказів звернення до реєстраційної служби із проханням зареєструвати право власності на прибудову, залишене без задоволення державним реєстратором, не надала.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність позову.

При цьому, посилання апелянта на те, що відповідні докази були подані іншою стороною, не грунтуються на матеріалах справи.

Подана ОСОБА_2 декларація, не є докуметом, що підтверджує належність апелянту спірної прибудови, дотримання нею будівельних та інших норм і правил при її будівництві.

Крім того, суду не надано будь-яких доказів звернення ОСОБА_3 до компетентних органів з приводу реєстрації прибудови та відмови у вчиненні такої дії.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Рішення в частині відмови в позові ОСОБА_2, ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді