Рішення

Іменем України

11 листопада 2015 року

Тебовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Бойка І.І.

при секретарі Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в колгоспному дворі, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, в якій просить визнати за ними право власності на колишній колгоспний двір: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Варваринці, вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області, посилаючись на мотиви, вказані в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просмть їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги визнали та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Струсівської сільськоюї ради від 07.10.2015 року №2222 станом на 15 квітня 1991 року двір що у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області відносився до колгоспного типу дворів. Станом на 01.1991 року тут проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 -голова домогосподарства, ОСОБА_2 Іванівна-дружина, ОСОБА_3 Володимирович-син, ОСОБА_1 Володимирівна- дочка.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по ? житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ИД № 183235, ОСОБА_4 помер 13 квітня 2015 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

02 березня 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 належне йому усе його майно.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_4 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний № 535/05-32 від 16.10.2015 року виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу ОСОБА_5 виявлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області, спадкоємець яка має право на обовязкову частку у спадщині дружина померлого ОСОБА_2 відмовилась одержувати обовязкову частку, згідно заяваи №161.

Отже після смерті після сметрі батька ОСОБА_4 за заповітом 1/4 частину будинку із надвірними будівлями, що у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області спадкує ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті батька, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити. Виділити ОСОБА_1 2/4(1/2) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області з яких: на ? частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/4 частки спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть, серія І-ИД № 183235 ) за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174 ЦПК України 1223, 1261, 1267,1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Варваринці, по вул Шевченка,17, Теребовлянського району Тернопільської області з яких: на 1/4 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/4 частки спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть, серія І-ИД № 183235 )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий