Справа № 314/322/15-ц
Провадження № 2/314/290/2015
УХВАЛА

іменем України

"02" лютого 2015 р. Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Надворна О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Селянського фермерського господарства «Лещенко Віктор Миколайович» про примусове виконання обов"язку в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до до ОСОБА_2 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Селянського фермерського господарства «Лещенко Віктор Миколайович» про примусове виконання обов"язку в натурі .

Згідно ухвали суду від 12.01.2015 року вищезаначений позов був залишений без руху, оскільки був поданий з порушеннями, а саме: позивачем при подачі позову не сплачений судовий збір.

Для усунення цих недоліків судом був наданий строк, не пізніше п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, 29.01.2015 року до суду повернувся конверт з відміткою «адресат не разыскан» (заявнику направлявся лист за адресою яка була зазначена в позові, 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 149), таким чином суд приходить до висновку, що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, позивач повідомлений належним чином.

Таким чином судом встановлено, що заявником не виконано вимоги суду, тобто недоліки не усунуто.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України строк для усунення недоліків, не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

У зв'язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст. 79, 81, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до до ОСОБА_2 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Селянського фермерського господарства «Лещенко Віктор Миколайович» про примусове виконання обов"язку в натурі - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.С.Надворна

02.02.2015