У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позивач вказувала, що відповідач, будучи працездатною людиною, добровільно не надає допомоги на утримання сина, який навчається у Харківському автомобільно-дорожньому технікумі на денному відділенні на контрактній формі навчання. На підставі вищевказаного позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року та до закінчення сином навчання.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року і до досягнення сином двадцяти трьох років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул.

Відмовлено в задоволенні інших позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року і до досягнення сином двадцяти трьох років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.