Провадження № 2/202/56/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Зосименко С.Г.,

при секретарі Котула А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку уточнив у серпні 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві та в уточненому позові позивач посилався на те, що 09.08.2006 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZРВ0АN00000005, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20599 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,56% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 08.08.2013 року. Зобов'язання за вказаним кредитним договором були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 22.08.2014 року у розмірі 17784,60 доларів США, яка складається з: 1704,26 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2472 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 13608,34 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ZРВ0АN00000005 від 09.08.2006 року у розмірі 17709,75 доларів США, судові витрати, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 10 000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання з'явився. Проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 121474 грн. 58 коп. та судові витрати. Рішення суду знаходилося на виконанні у ВДВС Бердянського МРУЮ. Постановою державного виконавця від 18.02.2011 року було закінчено виконавче провадження у зв'язку із повним фактичним виконанням рішення суду. Заставний автомобіль було виключено з реєстру обтяжень рухомого майна станом на 04.09.2012 року. Крім того, банк вилучив заставний автомобіль у відповідача та реалізував його. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з'явився. Причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.08.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZРВ0АN00000005, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20599 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,56% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 08.08.2013 року. 09.08.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу GREAT WALK SAFE SUV5, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Зобов'язання за вказаним кредитним договором були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.06.2009 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 121474,58 грн. та судові витрати у розмір 1233,74 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою державного виконавця від 03.09.2009 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 121474,58 грн. 18.02.2011 року відділом ДВС Бердянського МРУЮ була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

Крім того, 19.07.2012 року банком біло вилучено заставний автомобіль GREAT WALK SAFE SUV5, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 у відповідача, який перебував, згідно повідомлення банку, на відповідальному зберіганні в ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідно до витягу з державного реєстр обтяжень рухомого майна № 37657755 від 04.09..2012 року автомобіль у заставі не перебуває. Автомобіль було реалізовано банком, однак представник позивача не надала суду доказів щодо продажу автомобіля та надходження коштів від продажу автомобіля на погашення заборгованості за кредитним договором. Також представник позивача у судовому засіданні не змогла пояснити суду яким чином зросло тіло кредиту у липні 2011 року з 131,16 доларів США до 196,42 доларів США та у серпні 2012 року з 196,42 доларів США до 260,71 доларів США. Крім того, у первісному позові зазначалося, що заборгованість по тілу кредиту станом на 24.07.2012 року становить 6806,35 доларів США, у той час як з розрахунку заборгованості, доданого до уточненого позову, вбачається, що станом на 23.07.2012 року заборгованість за тілом кредиту складає 196,42 долари США. Оскільки докази, надані позивачем, є суперечливими, суд позбавлений можливості з'ясувати наявну заборгованість за кредитним договором, в разі якщо вона існує.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко