АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5315/15 Справа № 209/4084/13 Головуючий у 1 й інстанції - Шендрик К.Л. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2015 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з боржника коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з боржника грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2013 року, за заявою позивача з метою забезпечення позову було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2.

20 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було постановлено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з боржника грошових коштів та відшкодування моральної шкоди та задоволено позовні вимоги.

25 березня 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій посилається на те, що заходи забезпечення позову спрямовані на збереження майна боржника до стадії виконання судового рішення, а 16 жовтня 2014 року Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відкрито виконавче провадження № 45075329 з примусового виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року по справі № 209/4084/13-ц. 24 жовтня 2014 року в межах виконавчого провадження державним виконавцем Нежумиря А.О. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, тож на думку ОСОБА_2 підстави для забезпечення позову на даний момент відсутні, дія заходів забезпечення позову вичерпана.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2013 року відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, і постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може після ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд керувався тим, що на теперішній час рішення суду не скасовано та знаходиться на стадії виконання, тож не відпали обставини, які були підставами вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції, при постановленні ухвали про забезпечення позову від 05 вересня 2013 року було визначено межі, а саме - накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_2 в межах заявлених позивачем вимог в сумі 575 496,00 грн. У подальшому, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 червня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 11 червня 2010 року в сумі 908640 ( дев'ятсот вісім тисяч шістсот сорок тисяч) гривень, три відсотки річних в сумі 103062 (сто три тисячі шістдесят дві) гривні 18 копійок, індексацію в розмірі 60456 (шістдесят тисяч чотириста п'ятдесят шість) гривень 85 копійок, сплачений судовий збір в сумі 3211 гривень 60 копійок та в сумі 229 гривень 40 копійок. У іншій частині позову відмовлено. Фактично, загальна сума, що стягнута на користь позивача складає - 1 072 159,03 грн. та судовий збір 3 441,00 грн. Відповідно до інформації про виконавче провадження, сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом: 1075600,03 грн. 24.10.2014 року винесено постанову пор арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27.10.2014 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (п.4 ч.1 ст. 38) до закінчення проведення розшуку належних ОСОБА_2 транспортних засобів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

На теперішній час, суду не надано доказів, що накладені арешти на майно відповідача у справі, на підставі постанов державного виконавця, внесені до Єдиного реєстру обтяжень чи змінились обставини, що зумовили застосування засобів забезпечення даного позову.

Однак, колегія суддів зауважує, що вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду першої інстанції з питання скасування заходів забезпечення позову.

Порушень норм процесуального чи матеріального права, при вирішенні даного питання судом першої інстанції не вчинено. У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

В.А.Ремез