Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/378/15-ц
У Х В А Л А

іменем україни

04 червня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Київським районним судом м. Полтави 20 березня 2015 року ухвалено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідачем ОСОБА_2 15 квітня 2015 року зазначене рішення отримано та 27 квітня 2015 року подано до суду заяву про перегляд заочного рішення.

В своїй заяві посилається на те, що в судовому засіданні 20 березня 2015 року не міг бути присутнім, оскільки був у відрядженні. Крім того, проти позову заперечує в частині вимог про стягнення суми комісії.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, представника позивача, розглянувши матеріали, приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2015 року позовні вимоги позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за договором № 330851-ІS від 28 листопада 2013 року про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту в розмірі 9185 грн. 16 коп., 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат, а всього 9428 грн. 76 коп.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, за нормами законодавства, заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності підстав: 1) якщо буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа призначалася судом до розгляду на 04 березня 2015 року та на 20 березня 2015 року. Відповідач ОСОБА_2 кожного разу завчасно повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, але жодного разу в судове засідання не зявився, жодних заперечень з приводу поданого до суду позову не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Тому суд приходить до висновку, що посилання відповідача на те, що неявка відповідача в судове засідання 20 березня 2015 року є такою, що здійснена з поважних причин, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки ОСОБА_2 мав би повідомити суд про поважність таких причин до початку судового засідання, але своїм правом не скористався.

До висновку про належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного.

Судові повістки в судове засідання на імя відповідача направлялись судом за місцем реєстрації місця проживання, які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Аналогічну адресу відповідач зазначив в поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення та назвав під час встановлення його особи в судовому засіданні.

Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 судові повістки, направлені судом на його імя за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що була належним чином повідомлений по час та місце судового розгляду.

Тому суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення з причин поважності неявки відповідача в судове засідання.

Щодо тверджень відповідача про наявність підстав для скасування заочного рішення з тих підстав, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд виходить з наступного.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 04 червня 2015 року жодним чином не заперечував наявність правовідносин між ним та позивачем, отримання кредитних коштів за відповідним кредитним договором та наявність заборгованості. Відповідач ОСОБА_2 повністю погоджується з позовними вимогами в частині стягнення з нього суми строкової заборгованості за кредитом, простроченого кредиту та відсотків, але не погоджується з розміром комісії, посилаючись на те, що розмір комісії, зазначений в позовній заяві та в ухваленому судом рішенні суперечить умовам договору.

Разом з тим, згідно з п. 4.1.1. кредитного договору від 28 листопада 2013 року, що укладений між сторонами, у випадку невиконання відповідачем строків виконання зобовязань за договором, а саме прострочення оплати обовязкового платежу, відповідач взяв на себе обовязок оплатити комісію у випадку несплати платежу більше 7 днів в розмірі 30 грн., а більше 30 днів в розмірі 300 грн.

При цьому порядок повернення кредитних коштів, черговість погашення заборгованості сторони договору передбачили в п. 2.4. кредитного договору, де зокрема сторони також визначили, що заборгованість, не погашена відповідачем у встановлені цим договором строки, є простроченою.

За таких обставин, оскільки відповідачем ОСОБА_3 неодноразово відбувалося прострочення платежів більше 7 днів та більше 30 днів, позивачем правомірно та на умовах, визначених договором, нараховані відповідні суми комісії в розмірі 330 грн. та 3000 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст. 232 ЦПК України, оскільки докази, на які посилається відповідач не мають істотного значення для правильного вирішення справи, спростовуються дослідженим в судовому засіданні кредитним договором, укладення якого не оспорюється відповідачем ОСОБА_2

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду, що не зявився в судове засідання з поважних причин та повідомив суд про причини такої неявки. При цьому докази, на які посилається відповідач в поданій до суду заяві про скасування заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи, не спростовують висновків суду.

Тому в задоволенні заяви про скасування заочного рішення слід відмовити за її безпідставністю.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Н.Л.Яковенко

04.06.2015