Справа № 456/3629/15-ц
Провадження № 2/456/1597/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(Заочне)

13 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача орган опіки та піклування Стрийської районної Державної адміністрації про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу другого з батьків,

ВСТАНОВИВ :

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою та просить надати дозвіл її дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на виїзд за кордон - у Сполучені Штати Америки, РФ, Естонію, Польщу та Мексику без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 з 01.01.2015 року по 01.01.2018 року та надати дозвіл на виготовлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорту (проїзного документу для виїзду за кордон) та надати дозвіл на перетинання державного кордону України.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 березня 2002 року по 02 липня 2014 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, 11 лютого 2003р.н. та донька ОСОБА_4, 23грудня 2004р.н., які постійно проживали з нею і які проживають з нею згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 02липня 2014року, яким розірвано шлюб між ними сторонами по справі та вирішено питання про місце проживання дітей. Причинною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, п'яний влаштовував сварки бійки, дебоші. Завжди відповідач був байдужий до дітей: не виховував та не цікавився їхніми успіхами у школі, не надавав і не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. За кілька років до розлучення відповідач залишив сім'ю і зник у невідомому напрямку. Для неї це не було несподіванкою, адже відповідач завжди був схильний до бродяжництва зникав, і через пів року приходив, але за останні 3 роки у відповідача ніколи не виникло бажання бачити своїх дітей, надати будь-яку матеріальну допомогу їм. Вона залишилась з дітьми без засобів до існування і якби не її родина, вона з дітьми залишилась би у надзвичайно скрутному матеріальному становищі. На даний час з утриманням дітей їй допомагає її другий чоловік ОСОБА_5, який є братом її невістки ОСОБА_6. Вони двоє на протязі кількох останніх років матеріально і психологічно допомагають їй і дітям. Її діти постійно проживають і навчаються в Україні. На літні канікули вона має можливість, а вони мають велике бажання поїхати у США на відпочинок та спілкування з рідними людьми, для чого почали самостійно вивчати англійську мову. Вивести дітей за кордон без дозволу відповідача вона не має можливості.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що відповідач 09.11.2015 року приходив до неї додому в стані алкогольного спяніння, вона вручила йому повістку про виклик в судове засідання на 13.11.2015 року на 9.30 хв., після чого відповідач влаштував скандал та повідомив, що ніколи не дасть дозволу на виїзд дітей за кордон.

В судове засідання представник органу опіки та піклування Стрийської РДА ОСОБА_7 не зєявилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід частково задовольнити, ухваливши заочне рішення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони розірвали шлюб 02 липня 2014 року. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на Сліпченко, що підтверджується рішенням Стрийського міськрайонного суду від 02.07.2014 року. Від даного шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

30 квітня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ № 254075 від 30.03.2015 р.

У позивачки є можливість вивозити дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення, з метою розширення її кругозору, відпочинку та лікування, але для цього необхідно мати дозволи обох батьків на тимчасовий виїзд за кордон.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231(із змінами).

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

П. 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідачана виготовлення їм паспорту (проїзного документу для виїзду за кордон) та на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог частково в частині строку виїзду, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 141, 153, 157 СК України батько дитини не може бути позбавлений можливості брати участь у їх вихованні, а тому тривалість перебування за межами України не може перевищувати (девяносто) днів одноразово.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 153,154, 155, 157 СК України,Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» суд,

ВИРІШИВ :

позов задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 23.12.2004 р.н на виїзд за межі України до країн: Сполучені Штати Америки, Російська Федерація, Естонія, Польща та Мексика без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.01.2015 року по 01.01.2018 року тривалістю не більше 90 (девяносто) днів одноразово.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на виготовлення їм паспорту (проїзного документу для виїзду за кордон) та надати дозвіл на перетинання державного кордону України.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку: до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення до Стрийського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Львівської області в загальному порядку.

Головуючий-суддя ОСОБА_8