УХВАЛА

25 травня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства «Відрадненське» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про приведення мережі централізованого опалення у попередній стан,-

В С Т А Н О В И В:

05.05.2015 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

07.05.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 07.05.2015 матеріали позову отримані головуючим по справі.

25.05.2015 на вимогу ч.3 ст.122 ЦПК України судом отримана відповідь із адресно-довідкового бюро щодо підтвердження реєстрації відповідача в Солом`янському районі м. Києва.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по справі, приходжу до наступного висновку.

Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача привести мережу централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Проте згідно п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не зазначає зміст позовних вимог, а саме не викладає який стан є попереднім в якому будинку і в якій квартирі. Вимоги позивача взагалі містить розмивчасті формулювання щодо зобов`язання відповідача.

Крім того, всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України, як зазначалося судом вище, позивач не викладає обставини про те, який стан для квартири був попереднім і не наводить гідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України конкретні докази на підтвердження цього.

Також позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що власником квартири є відповідач, що останній здійснив будь-яке переобладнання в квартирі,

Суть самої позовної заяви зводиться до цитування окремих норм нормативно-правових актів та певних положень за виключенням викладення конкретних обставин справи. Є незрозумілим що саме зробив відповідач, чому це саме позивач вважає порушенням і чи має позивач за викладених обставин право звернення до суду із цим позовом. В чому полягає відповідно до ст.3, 15 ЦК України порушене, невизнане або оспорювань право позивача. Хто є балансоутримувачем будинку.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях і на цьому чітко акцентує увагу Європейський суд з прав людини, який зазначає в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним законодавством конкретної держави.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Комунального підприємства «Відрадненське» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про приведення мережі централізованого опалення у попередній стан, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви у редакції, яка буде відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк