Справа № 266/343/15-ц
Провадження № 2/266/330/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.03.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі :

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі - Петрухіной Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила дозволити малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за межі України без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, від даного шлюбу в них народилась дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24 січня 2014 року шлюб між сторонами розірвано та дитини постійно проживає разом із позивачкою. Також зазначила, що 27 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб із громадянином Ізраїлю ОСОБА_6 та планує подорож до Ізраїлю разом із дитиною. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, без мотивування підстав відмови, тому вона змушена звернутись до суду.

Заявою від 24.02.2015 рокупозивачка уточнила позовні вимоги, просила надати їй дозві на вивезення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїзд за межі України у державу Ізраїль за адресою: АДРЕСА_1, без згоди та супроводу його ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 12 квітня 2015 року по 12 липня 2015 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, з участі її представника - адвоката ОСОБА_7, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7, яка діє на підставі договору-угоди № 88/08/2015 р., в судове засідання надав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просив справу розглядати за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлений телеграмою, підтвердження отримання якої є в матеріалах справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв'язку з цим, за згодою позивача, суд розглянув справу за його відсутності на підставі ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.01.2014 року, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/128/14-ц. (а.с.8)

За свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 23.01.2013 року, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.5)

За рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.01.2014 року, від 24.01.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. (а.а.с10,11)

Судом встановлено, що ОСОБА_1, громадянка України уклала шлюб із ОСОБА_6, громадянином Держави Ізраїль, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 виданий 27.09. 2014 року.

Частиною 2 ст. 154 СК України передбачено, що батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначений Законом України ""Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянина України"" від 21 січня 1994 року, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

"Правилами перетинання державного кордону громадянами України", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01. 1995 року № 57 (із змінами і доповненнями) встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частино 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На теперішній час позивачка має намір тимчасово виїхати до іншої держави разом із малолітньою дитиною, однак відповідач - батько дитини не надає згоди на проїзд дитини без будь-якого мотивування такої відмови.

Відповідач не скористався можливістю спростувати заявлені доводи та навести об'єктивні причини, за якими він відмовляє позивачці у наданні згоди на виїзд дитини за кордон України, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і обмежуючи права дітей та позивачки.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

За таких обставин, суд з метою дотримання інтересів неповнолітньої дитини приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150, 154,155 СК України, ст. 313 ЦК України, Закону України ""Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"", ст.ст. 10,11,57,60, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради - задовольнити.

Дозволити ОСОБА_1 виїзд за межі України разом з неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, який народився в м. Маріуполі Донецької області, у державу Ізраїль за адресою: АДРЕСА_1, без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 12 квітня 2015 року по 12 липня 2015 року.

На заочне рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Приморського райсуду міста Маріуполя, протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дзюба М. В.