Справа № 177/1410/15-ц
Провадження № 2-н/177/80/15
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

29.05.2015

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Приміч Г. І. розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною заявою 28.05.2015 року та просила суд видати наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» заборгованість за спожитий газ за адресою вул. Молодіжна, 17 с. Зелена Балка Широківський район Дніпропетровська область станом на 01.05.2015 року у сумі 1060,12 грн. та судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Вказувала, що зазначена заборгованість за спожитий газ виникла за адресою проживання боржника за період з жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

З попередження про стягнення боргу, вбачається, що воно направлене Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації « Дніпропетровськгаз» рекомендованим листом з повідомленням на адресу проживання боржника по вул. Молодіжна, 17 с. Зелена Балка Широківський район Дніпропетровська. Проте, самого повідомлення про отримання боржником попередження про стягнення боргу заявник до матеріалів заяви про видачу судового наказу не долучає, а з попередження не видно коли саме та чи взагалі отримував його боржник.

Крім вищевказаного, з попередження вбачається, що воно направлялося боржнику із зазначенням заборгованості, що виникла станом на 31.03.2015 року, а заявник просить стягнути суму боргу станом на 01.05.2015 року, з якою фактично боржник не ознайомлений, оскільки попередження про стягнення боргу станом на 01.05.2015 року йому навіть не направлялося, Таким чином, заявником не доведено, що боржник повідомлений про суму заборгованості та визнає її.

Оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право,а доказів протилежного заявником не надано, тому в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. 2 ч. 3 ст 100 ЦПК України, а заявлена заявником вимога може бути вирішена в позовному провадженні.

Зважаючи на те, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, розгляд якого проводиться без проведення судового засідання, без виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, що не дає можливості боржнику в повному обсязі реалізувати свої права відповідно до ст. 27 ЦПК України та надати заперечення, а із заяви та поданих документів вбачається спір про право, суд, вважає, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 5-8, 11, 14, 96, 100, 101, 107, 109, 208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, суд,

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: