Справа № 212/7924/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді- Т.І. Тимошенко

при секретарі - І.О. Мариненко

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника відповідача Мороз Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Евраз Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області про видачу нової довідки про втрачений заробіток, перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю та стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідачів Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам стягнення втраченого заробітку та єдино разових виплат в зв'язку з втратою професійної працездатності, в подальшому позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги останній раз 04 лютого 2015 року про видачу нової довідки про втрачений заробіток, перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю та стягнення моральної шкоди. ОСОБА_6 4 лютого 2015 року надав уточнену позовну заяву в якій зазначив, що він за час роботи на підприємстві відповідача Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» до 1985 року машиністом бурової установки отримав професійне захворювання. За висновком МСЕК від 06 червня 1996 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності безстроково. Відшкодування шкоди, заподіяної йому, ушкодженням здоров'я, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків, проводив ПАТ «Євраз Суха Балка», який визначив йому щомісячні виплати відшкодування частини утраченого заробітку в сумі 2373000 крб. (23грн. 73 коп.) згідно наказу № 200/96 від 17.06.1996р., а згідно наказу № 414 від 17.06.1996р. суму одноразової допомоги для виплати 237345000 крб. (2373 грн. 45 коп.).У наступні роки відповідач ПАТ «Євраз Суха Балка» коректував розмір відшкодування шкоди відповідно до наказів по підприємству, спільних постанов адміністрації та профспілкових комітетів так, що на час передачі особової справи потерпілого до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області щомісячні виплати відшкодування шкоди йому 15 % втраченого заробітку склали 23,73 грн., що в перерахуванні на 100% втрати професійної працездатності відповідає середньомісячному заробітку 158,20 грн., у той час як середня заробітна плата машиніста бурової установки за квітень 2000р. - по ш. ім. Фрунзе за квітень 2000р. становила 947 грн., а по ВАТ "Суха Балка" - 792 грн. згідно довідки ПАТ «Євраз Суха Балка» № 1078 від 28.03.2003р. Згодом у нього виникли сумніви щодо правильності зроблених ПАТ «Євраз Суха Балка» перерахунків сум відшкодування шкоди, оскільки реальний заробіток відповідного працівника був явно вище розрахункового і тоді він звернувся до суду, оскільки розмір відшкодування шкоди в перерахуванні на 100% втрати професійної працездатності все рівно був нижчим від фактичної середньої заробітної плати машиніста бурової установки, що працює.Розмір відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків визначався на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 03.12.1992р. №676, від 26.01.1993р. №46, від 02.06.1993р. №392, від 02.12.1993р. №974, від 20.10.1994р. №720 від 08.02.1995р. №102 та абзацу 5 п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановами КМ України від 23.06.1993 р. № 472 та від 18.07.1994 р.№ 492, перераховують у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємства на коефіцієнти їх фактичного підвищення. Відповідно до зазначених нормативних актів, починаючи з 01.11.1992р. перерахунок необхідно здійснювати шляхом множення розміру відшкодування шкоди, що склався на час чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на коефіцієнти їх фактичного підвищення, якщо колективним договором не передбачено більш пільгові умови перерахунку (ст.5 Закону України "Про колективні договори і угоди", забороняє включати в договори і угоди умови, що погіршують становище працівників в порівнянні з чинним законодавством та приписує такі умови вважати недійсними). Ні вище зазначеними Правилами відшкодування шкоди, ні іншими нормативно-правовими актами у сфері праці не було передбачено, що перерахунок розміру відшкодування шкоди (утраченого заробітку) потерпілим на виробництві не повинен проводитись у випадках, коли фактичне підвищення тарифних ставок працівників підприємства з ініціативи самого підприємства не призводило одночасно до збільшення при цьому фонду оплати праці. У разі підвищення тарифних ставок відповідно до постанови КМУ від 04.07.1994р. №449 перерахунок розміру відшкодування провадять аналогічно, про що Міністерством праці надані роз'яснення у листі від 12.10.1994р. №06-3683. До 24.10.1997р. перерахунок повинен провадитися без будь-яких обмежень розміру відшкодування шкоди: поза залежністю від середнього заробітку відповідного працівника на місяць перерахунку, відсутності росту рівня заробітної плати у зв'язку зі страйками, через неритмічну роботу підприємств, від дій керівників, що довели підприємство до банкрутства або форс-мажорних обставин. Лише після 24.10.1997р., тобто набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.1997р. №1100 (п.9 абзац 6 п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ від 03.10.1997р. №1100), при кожному новому перерахунку розміру відшкодування шкоди у зв'язку з підвищенням тарифних ставок враховується розмір середнього заробітку відповідного працівника за місяць підвищення тарифних ставок, у перерахуванні на повний календарний місяць роботи з урахуванням 1/12 винагороди за підсумками роботи за рік та вислуги років, але, при цьому, обчислений раніше розмір відшкодування шкоди коригуванню у бік зменшення не підлягає. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.1997р. №1100 внесені зміни і доповнення до п.28 Правил: в разі перерахунку розміру утраченого заробітку у зв'язку з підвищенням тарифних ставок, слід дотримуватися вимог нового абзацу 6 п.28. Згідно з цим абзацом перерахований розмір утраченого заробітку в перерахунку на 100% утрати професійної працездатності не може перевищувати середньомісячний заробіток відповідного працівника. Слід зазначити, що у всіх випадках перерахунку раніше визначений розмір утраченого заробітку коригуванню в бік зменшення не підлягає (п.9 Правил). Тобто підприємство не має права зменшувати розмір утраченого заробітку, що склався на час підвищення тарифних ставок, навіть якщо в перерахунку на 100% утрати професійної працездатності він перевищує середньомісячний заробіток відповідного працівника. Галузевими угодами між Міністерством промислової політики України, добровільними виробничими об'єднаннями і ЦК профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України на 1996-2000 роки передбачено: " перерахунок розміру відшкодування шкоди за ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, проводити одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією ". Колективними договорами між власником підприємства (уповноваженим ним органом) і профспілками, діючими від імені працівників, які знаходяться з ним у трудових відносинах на 1996-2000р.р., також передбачені відповідні умови перерахунку розміру відшкодування шкоди, зокрема:

"Підвищення розміру відшкодування шкоди, заподіяного працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводити одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією.

У тих випадках, коли при черговому перерахунку відшкодування шкоди потерпілим розмір відшкодування шкоди, перерахований на 100% втрати працездатності, перевищує середню заробітну плату відповідного працівника за даною професією, розмір відшкодування шкоди визначається із середньомісячної заробітної плати відповідного працівника". Іншого порядку перерахунку розміру утраченого потерпілими заробітку через ушкодження здоров'я на виробництві до 01.04.2001р. законодавством не передбачено. Відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до діючого на той час законодавства у сфері праці ПАТ «Євраз Суха Балка» повинен був: правильно визначити середньомісячний заробіток йому, виходячи із фактичного середньомісячного заробітку машиніста бурової установки за січень-квітень 1992р., базовий для подальших перерахунків, по закінченні перерахунків відповідно до Правил відшкодування ..., Галузевих угод або колективних договорів "на коефіцієнт фактичного підвищення його заробітної плати за професією ", передати до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області довідку про розмір страхових виплат, обчислених із заробітку, який не може бути меншим від фактичного заробітку працівника відповідної професії. Не дивлячись на вище викладене, ПАТ « Євраз Суха Балка» вимоги вище вказаних актів проігнорував, при перерахуванні розміру відшкодування йому втраченого заробітку не застосував адекватно коефіцієнти підвищення тарифних ставок працівників підприємства, коефіцієнти підвищення фактичної заробітної плати, провів неправильний перерахунок. ПАТ «Євраз Суха Балка», визначаючи його середній заробіток на 04.06.1996р. взяв за основу нарахування сум відшкодування шкоди середній заробіток машиніста бурової установки за січень-квітень 1992р. в сумі 9085 крб., коректуючи його на наступні коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів, а також на коефіцієнти підвищення розмірів відшкодування шкоди з ініціативи підприємства: З листопада 1992р. К-2,25 (згідно постанови КМУ №676 від 03.12.1992р.)

З січня 1993р. К-1,24 (згідно постанови КМУ №46 від 26.01.1993р.)

З квітня 1993р. К-1,5 (згідно постанови КМУ №46 від 26.01.1993р.)

З червня 1993р. К-2,00 (згідно постанови КМУ №46 від 26.01.1993р.)

З вересня 1993р. К- 2,8855 (згідно постанови КМУ №671 від 30.08.1993р.)

З жовтня 1993р. К-1,5 (згідно наказу по рудоуправлінню)

З листопада 1993р. К-2,1333 (згідно наказу по рудоуправлінню)

З грудня 1993р. К-3,0 (згідно постанови КМУ №974 від 02.12.1993р.)

З жовтня 1994р. К-2,0 (згідно постанови КМУ №720 від 20.10.1994р.)

З лютого 1995р. К-3,0 (згідно наказу по рудоуправлінню)

З січня 1996р. К-1,25 (згідно наказу по рудоуправлінню)

Проте в порушення вище вказаних законодавчих актів ПАТ «Євраз Суха Балка» порушив порядок перерахунку відшкодування шкоди, так як не застосував до визначеного середнього заробітку коефіцієнт -2 підвищення тарифних ставок і окладів з липня 1994р. згідно постанови КМУ №449 від 04.07.1994р., а також при підвищенні тарифних ставок і окладів на коефіцієнт 2,5 з січня 1996р.Дії ПАТ «Євраз Суха Балка» є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно довідки ПАТ «Євраз Суха Балка» №1047 від 28.03.2003р., в якій вказано, що середня заробітна плата машиніста бурової установки за січень-квітень 1992р. складає 9058 крб., проводимо розрахунок із розрахунку заробітної плати 9058 крб. (0,09058 грн.), коректуючи її на коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів, а також розміри відшкодування шкоди, надані ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» до 04.06.1996р. (початок виплат з відшкодування шкоди).

3 01.07.1992р. 0,09058 (с.м.з.п.)*1,5 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=0,136 грн.

3 01.11.1992р. 0,136 грн. *1,5 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=0,204 грн.

3 01.01.1993р. 0,204 грн.* 1,24 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=0,253 грн.

3 01.04.1993р. 0,253 грн. *1,5 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=0,380 грн.

3 01.07.1993р. 0,380 грн. *2 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=0,760 грн.

3 01.09.1993р. 0,760 грн. *2,89855 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=2,203 грн.

3 01.10.1993р. 2,203 грн.* 1,5 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=3,305 грн.

3 01.11.1993р. 3,305 грн.*2,1333 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=7,051 грн.

3 01.12.1993р. 7,051 грн. *3(коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=21,153 грн.

3 01.07.1994р. 21,153 грн. *2 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=42,306 грн.

3 01.10.1994р. 42,306 грн.*2 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=84,612 грн.

3 01.02.1995р. 84,612 грн. *3 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=253,836 грн.

3 01.01.1996р. 253,836 грн.*2,5 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок і окладів)=634,59 грн.

Таким чином, ПАТ «Євраз Суха Балка» з самого початку виплат (з 04.06.1996р.) суттєво зменшений розмір відшкодування йому шкоди з урахуванням ступеня втрати працездатності 15%, так як з урахуванням не застосованих даним відповідачем коефіцієнтів розмір відшкодування шкоди йому з 04.06.1996р. складе 95 грн.19 коп. (634,59 * 15%), а не 23 грн.73 коп. як визначив ПАТ «Євраз Суха Балка». Відповідно наступні коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів, що застосовувалися ПАТ «Євраз Суха Балка» до розміру відшкодування шкоди з 01.07.1996р. коеф. 1,5 і з 01.07.1997р. коеф. 1,15 необхідно застосовувати до перерахованого розміру відшкодування шкоди, який складає 95 грн. 19 коп..

95 грн.19 коп.*1,5=142,785 грн.

142,785 грн.* 1,15= 164,20 грн.

При підвищенні тарифних ставок з 01.04.2000р. середня заробітна плата машиніста бурової установки по шахті ім. Фрунзе за квітень 2000р. склала 947 грн., по ПАТ - 792 грн.. Його заробіток в перерахунку на 100% втрати працездатності дорівнює 1094 грн.67 коп., що перевищує середній заробіток машиніста бурової установки після підвищення тарифних ставок в квітні 2000р. на коефіцієнт 1,3. Тому, з урахуванням вимог п.28 Правил відшкодування шкоди .... перерахунок відшкодування шкоди на коефіцієнт 1,3 не здійснюється. Таким чином, ПАТ «Євраз Суха Балка» мало надати Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області до 01.04.2001р. довідку про втрачений ним ОСОБА_6 заробіток станом на 01.04.2001р. в сумі 164,20 грн. відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань». Законом України "Про охорону праці" 14.10.1992 р. у трудовому законодавстві встановлена можливість відшкодування моральної шкоди працівникові. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Статтею 237-1 чинного Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), яка стосується відшкодування моральної шкоди, вказано, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування моральної шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) наявність протиправної поведінки;

2) наявність моральної шкоди (фізичні та душевні страждання, приниження честі і гідності фізичної особи);

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та моральною шкодою;

4) вини. Серед перших умов настання такої відповідальності слід виокремити вину, зміст якої визначають характер і тяжкість протиправного діяння роботодавця. Вина може розумітися як ставлення роботодавця до здійснюваного порушення трудових прав працівника, можливість оцінити відповідність своєї поведінки нормам трудового законодавства, у тому числі й положенням щодо охорони праці. А при заподіянні працівникові моральної шкоди вона має подвійне значення: за наявності вини настає відповідальність за заподіяну працівникові моральну шкоду, а її форма і ступінь впливають на визначення розміру відшкодування.

У даному випадку вина ПАТ «Євраз Суха Балка» є очевидною, так як відносно нього не застосовано коефіцієнти 2,0 з 01 липня 1994 року та 2,5 з 01 січня 1996 року при перерахунку йому розміру відшкодування втраченого заробітку за оспорюваний період. Другою умовою, за якої настає така відповідальність, відповідно, обов'язок роботодавця відшкодувати моральну шкоду, є факт порушення роботодавцем законних трудових прав особи. Заподіяння моральної шкоди - це наявність факту порушення трудових прав працівника, що призводить до негативних змін у його житті внаслідок усвідомлення факту їх порушення та викликає у нього душевні, психічні або фізичні страждання.

Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Третьою умовою, з якою пов'язане настання відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, є протиправність дій роботодавця. Так, на роботодавця покладається активний (вчинення певних дій, передбачених чинним трудовим законодавством) і пасивний обов'язок (не порушувати трудові права працівників). Протиправність діяння заподіювана моральної шкоди (роботодавця) полягає в невиконанні ним своїх обов'язків щодо забезпечення законних трудових прав працівника, а також у порушенні ним законних трудових прав працівника, якщо це порушення призводить до душевних, психічних або фізичних страждань останнього. Четвертою умовою настання відповідальності за заподіяну працівникові моральну шкоду є причинний зв'язок протиправної поведінки роботодавця і моральної шкоди, що настала, де протиправність виступає причиною, а моральна шкода - наслідком. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1389/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права» вказано, що ураховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 КЗпП передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи, висновок суду про стягнення грошового еквівалента моральної шкоди є правильним.

Відповідно до п. 15 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, моральна шкода підлягає відшкодуванню, якщо неправомірні дії (бездіяльність) відповідача, що завдають позивачеві моральних або фізичних страждань, почалися до набрання чинності актом законодавства, яким встановлено відповідальність за заподіяння такої шкоди, і продовжуються після набрання ним чинності.

Виходячи з викладеного, він та ПАТ «Євраз Суха Балка» перебували у трудових правовідносинах, норми статті 237-1 КЗпП України на них поширюються на підставі того, що відшкодування заподіяної шкоди працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків регулюються законодавством про працю. На підставі цієї статті обов'язок відшкодування моральної шкоди лише за умови, що моральні страждання працівника або втрата ним нормальних життєвих зав'язків або потреба в додаткових зусиллях для організації свого життя є наслідком порушення роботодавцем законних прав працівника. Неправомірні дії відносно нього, що завдають йому моральні страждання почалися в 1996році і тривають до теперішнього часу тому, що належні йому грошові суми відшкодування утраченого заробітку до тепер не виплачені Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області з вини ПАТ «Євраз Суха Балка». Він, отримавши професійне захворювання, яке виникало у зв'язку зі шкідливими умовами праці в період перебування в трудових відносинах з ПАТ «Євраз Суха Балка», змушений тривалий час терпіти моральні страждання, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, не одержуючи належні йому грошові кошти відшкодування втраченого заробітку в повному обсязі і як убачається із сум заборгованості у розмірах, істотних для забезпечення достатнього життєвого рівня для лікування та харчування. Підвищення вартості життя (підвищення цін на ліки, харчі тощо), що згідно із ч. 2 ст. 61 ЦПК України є загальновідомим фактом та не потребує доказування. Цих негативних для нього наслідків неправомірних дій ПАТ «Евраз Суха Балка» могло й не бути, якби ПАТ «Евраз Суха Балка» забезпечив своєчасне нарахування та виплату утраченого заробітку відповідно до законодавства про працю (страхування у сфері праці). Звернення до суду з 2004 року за захистом своїх законних інтересів і відновленням порушених ПАТ «Евраз Суха Балка» трудових прав спонукало його змінити спосіб життя, не по призначенню використовувати особистий час і витрачати гроші на забезпечення правового захисту в суді, відчувати психічно-емоційні перенапруги (стреси), що негативно відображається на його здоров'ї та є небезпечними для життя у віці та стані здоров'я Позивача, що завдає йому нові моральні страждання.

Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008р. по справі №1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З огляду на характер і тривалість його моральних і фізичних страждань, з вини ПАТ «Євраз Суха Балка» в порушенні його прав, заподіяння йому істотної матеріальної та пов'язаної з нею моральної шкоди, наміру, з яким ПАТ «Євраз Суха Балка» заподіяв йому моральних страждань - відшкодування повинно бути відповідним і справедливим рішення стягнути з ПАТ «Євраз Суха Балка» у відшкодування йому моральної шкоди в розмірі - 243600 грн.

Втрату професійної працездатності йому встановлено до 01.04.2001 року, тобто до утворення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на який покладено зобов'язання по відшкодуванню шкоди потерпілим на виробництві.

Відповідно до листа директора Виконавчої дирекції Фонду від 22.03.2007 р.№480-08-1 «Про прийняття довідок (нових) про розмір щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) про розміри щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей), що перераховані підприємствами самостійно, за заявами потерпілих, на вимогу державних інспекторів праці, за рішенням судів через порушення законодавства з питань відшкодування шкоди за період до 01.04. 2001р.» (інформаційний лист №6) - «На підставі цієї довідки робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані прийняти рішення, оформити його новою постановою та провадити щомісячні страхові виплати у новому розмірі. Також робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані прийняти рішення, оформити його новою постановою та провадити щомісячні страхові виплати у новому розмірі, якщо рішення про цей розмір було прийнято судом. Умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали (ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»). Тому він просив суд постановити рішення яким визнати раніше видану ПАТ «Євраз Суха Балка» довідку про втрачений ним заробіток в сумі 42 грн. 00 коп. станом на 01.04.2014р. недійсною. 3обов'язати ПАТ «Євраз Суха Балка» надати Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування) нову довідку про втрачений ним ОСОБА_6 заробіток станом на 01.04.2001р. в сумі 164,20 грн. Стягнути з ПАТ «Євраз Суха Балка» на його користь моральну шкоду в розмірі 243600 грн. (двісті сорок три тисячі шістсот гривень). 3обов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (Фонд соціального страхування) на підставі наданої ПАТ «Євраз Суха Балка» нової довідки про втрачений ним ОСОБА_6 заробіток станом на 01.04.2001р. в сумі 164,20 грн.., зробити перерахунок ОСОБА_6 в сумі 164 грн. 20 коп., починаючи з 01.04.2001р. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок. Судові витрати покласти на ПАТ «Євраз Суха Балка».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини зазначені вище.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" Павлова Н.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши що позивач працював на підприємстві ПАТ «Євраз Суха Балка» до 1985 року машиністом бурової установки та отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 06 червня 1996 року йому було встановлено 15% втрати професійної працездатності. Відшкодування шкоди позивачу проводилося ПАТ «Євраз Суха Балка» з урахуванням положень п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. № 472 (із змінами і доповненнями) та вимог Постанови КМУ № 276 від 26.05.1992 року з розрахунку середнього заробітку відповідного працівника за січень - квітень 1992 року, який на момент виникнення права на відшкодування шкоди становив 15823000 крб. Відповідно до п. 28 Правил (в редакції яка діяла на момент виникнення права) перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сім'ї померлого; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Таким чином, ПАТ «Євраз Суха Балка», у відповідності до вимог закону проводив перерахування втраченого заробітку позивачу з урахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (окладів) за умови зростання заробітної плати відповідно до колективного договору. Щомісячна сума відшкодування шкоди позивача станом на 01.04.2001 року становила 42 грн., з наступного розрахунку: ((9058крб. х 2,25 х 1,24 х 1,5 х 2,0 х 2,89855 х 1,5х 2,1333 х 3,0 х 2,0 х 3,0 х 1,25 х 1,5) : 100 000 х 1,15) х 15 % = 42 грн., де: 9058 крб. - середній заробіток по відповідній професії по підприємству за січень - квітень 1992 року. 2,25, 1,24 ...- коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів та сум відшкодування шкоди за період з 01.07.1992 року по 01.07.1997 року, відповідно до наказів та спільних постанов по підприємству. Застосування позивачем при розрахунку щомісячної суми відшкодування шкоди к-2 з 01.10.1994 року та К-2Б5 з 01.01.1996 року не ґрунтується на вимогах п. 28 Правил, виходячи з нижчевикладеного. Так, відповідно до п. 28 Правил (в редакції яка діяла на момент виникнення права) перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться серед іншого у разі підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Тобто, виходячи зі змісту п. 28 Правил, обов'язковою умовою проведення коригування щомісячних сум потерпілим від профзахворювання чи травми (у тому числі й позивачу) є зростання заробітної плати в цілому після відповідного підвищення тарифних ставок/окладів/ на підприємстві. Відповідно до наказу по руднику «Сухая Балка» від 29.07.1994 року № 543 підвищено тарифні ставки та посадові оклади працівникам підприємства в 2 рази виходячи з фінансових можливостей, в межах фонду споживання. Відповідно до Спільної постанови адміністрації та профспілок рудника «Сухая Балка» від 09.07.1994 року, підвищення сум відшкодування шкоди с 01.07.1994 року не проводилось у зв'язку з відсутністю зросту заробітної плати в цілому по підприємству. Факт відсутності зросту заробітної плати також підтверджується наступними документами: звітом з праці за січень - червень 1994 року; звітом з праці за січень - липень 1994 року. Відповідно до Спільної постанови адміністрації та профспілок рудника «Сухая Балка» від 28.12.1995 року, заробітна плата працівників збільшена на к- 2,5, при цьому підвищення заробітної плати здійснювалося в межах фонду споживання як підприємства так і кожного структурного підрозділу. Факт відсутності зросту заробітної плати також підтверджується наступними документами: звітом з праці за січень - грудень 1995 року; звітом з праці за січень - 1996 року. Таким чином, у вищезазначені спірні періоди відсутній факт зростання заробітної плати на підприємстві в цілому, а так і відсутні необхідні умови для коригування сум відшкодування шкоди потерпілим від професійного захворювання та нещасних випадків на виробництві, в тому числі позивачу, відповідно до п. 28 Правил. У зв'язку з не проведенням коригування сум відшкодування шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію", ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"); при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Отже право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з невиплатою йому сум відшкодування втраченого заробітку (тобто фактично заробітної плати) повинно бути передбачено відповідними нормами закону. Чинним законодавством щодо оплати праці, не передбачено право працівників на відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідачами по справі, згідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2005 року позивачу були виплачені суми 16368,17 грн. ПАТ «Євраз Суха Балка» та 5150, 27 грн. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області відповідно та призначено щомісячні страхові виплати у розмірі 266,74 грн. Тому просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ «Євраз Суха Балка» відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Мороз Н.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду зазначила що, виплати позивачу ОСОБА_6 проводилися відповідно до норм законодавства, а тому відсутні підстави підстав для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено: позивач ОСОБА_6 працював на підприємстві ПАТ «Євраз Суха Балка» до 1985 року машиністом бурової установки та отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 06 червня 1996 року йому було встановлено 15 % втрати професійної працездатності. Відшкодування шкоди позивачу проводилося ПАТ «Євраз Суха Балка» з урахуванням положень п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. № 472 (із змінами і доповненнями) (надалі Правила) та вимог Постанови КМУ № 276 від 26.05.1992 року з розрахунку середнього заробітку відповідного працівника за січень - квітень 1992 року, який на момент виникнення права на відшкодування шкоди становив 15823000 крб. Відповідно до п. 28 Правил (в редакції яка діяла на момент виникнення права) перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сім'ї померлого; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Таким чином, ПАТ «Евраз Суха Балка», у відповідності до вимог закону проводив перерахування втраченого заробітку позивачу з урахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (окладів) за умови зростання заробітної плати відповідно до колективного договору. Щомісячна сума відшкодування шкоди позивача станом на 01.04.2001 року становила 42 грн., з наступного розрахунку: ((9058крб. х 2,25 х 1,24 х 1,5 х 2,0 х 2,89855 х 1,5х 2,1333 х 3,0 х 2,0 х 3,0 х 1,25 х 1,5) : 100 000 х 1,15) х 15 % = 42 грн., де: 9058 крб. - середній заробіток по відповідній професії по підприємству за січень - квітень 1992 року. 2,25, 1,24 ...- коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів та сум відшкодування шкоди за період з 01.07.1992 року по 01.07.1997 року, відповідно до наказів та спільних постанов по підприємству. Відповідно до п. 28 Правил (в редакції яка діяла на момент виникнення права) перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться серед іншого у разі підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Обов'язковою умовою проведення коригування щомісячних сум потерпілим від профзахворювання чи травми (у тому числі й позивачу) є зростання заробітної плати в цілому після відповідного підвищення тарифних ставок/окладів/ на підприємстві. Відповідно до наказу по руднику «Сухая Балка» від 29.07.1994 року № 543 підвищено тарифні ставки та посадові оклади працівникам підприємства в 2 рази виходячи з фінансових можливостей, в межах фонду споживання. Відповідно до Спільної постанови адміністрації та профспілок рудника «Сухая Балка» від 09.07.1994 року, підвищення сум відшкодування шкоди с 01.07.1994 року не проводилось у зв'язку з відсутністю зросту заробітної плати в цілому по підприємству. Факт відсутності зросту заробітної плати (рядок - Фонд оплати праці) також підтверджується наступними документами: Звіт з праці за січень - червень 1994 року; Звіт з праці за січень - липень 1994 року. Відповідно до Спільної постанови адміністрації та профспілок рудника «Сухая Балка» від 28.12.1995 року, заробітна плата працівників збільшена на к- 2,5, при цьому підвищення заробітної плати здійснювалося в межах фонду споживання як підприємства так і кожного структурного підрозділу. Факт відсутності зросту заробітної плати (рядок - Фонд оплати праці) також підтверджується наступними документами: Звіт з праці за січень - грудень 1995 року; Звіт з праці за січень - 1996 року. Таким чином, у вищезазначені спірні періоди відсутній факт зростання заробітної плати на підприємстві в цілому, а так і відсутні необхідні умови для коригування сум відшкодування шкоди потерпілим від професійного захворювання та нещасних випадків на виробництві, в тому числі позивачу, відповідно до п. 28 Правил. Згідно до рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_5 від 07 липня 2005 року позивачу були виплачені суми 16368,17 грн. ПАТ «Євраз Суха Балка» та 5150, 27 грн. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області відповідно та призначено щомісячні страхові виплати у розмірі 266,74 грн. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що Публічним Акціонерним Товариством "Євраз Суха Балка" і Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області всі суми, в рахунок відшкодування позивачеві шкоди, нараховані та виплачені правильно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому заборгованості, на яку посилається позивач, не виникало і підприємство, при передачі особової справи ОСОБА_6 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області надало правильну довідку про розмір страхових виплат, які підлягають сплаті останньому. Оскільки при розгляді справи не знайшло свого підтвердження те, що відповідачі проводили розрахунок та виплату відшкодування шкоди позивачеві з порушенням вимог чинного законодавства тому в задоволенні вимог про стягнення компенсації та моральної шкоди позивачу також слід відмовити.На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.173, 238 КЗпП України, ст. ст. 11, 13 Закону України «Про охорону праці», п.п. 22,43 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженого їм органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням їм трудових обов'язків», ст.29 і абзацом третім розділу 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях, що спричинили втрату працездатності» зі змінами й доповненнями, внесеними Законом України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійного захворювання, що призвели до втрати працездатності»" Законом України «Про компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати», ст. 34 Закону України «Про охорону праці», п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 у редакції від 25 травня 1998 року, ст. ст. 10, 57, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кривому Розі Дніпропетровської області про видачу нової довідки про втрачений заробіток, перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. І. Тимошенко