РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17813/15-ц

пр. № 2/759/7154/15

16 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Науменко Марини Геннадіївни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 12 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Науменко Мариною Геннадіївною, а також просила зобов'язати відповідача видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_4.

Після їх смерті відкрилася спадщина, що складається з жилого будинку АДРЕСА_1, що належав їм по ? частині на праві власності та земельна ділянка під будинком загальною площею 0,25 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка загальною площею 0, 0986 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Вона є дружиною померлого ОСОБА_3, а ОСОБА_5 є рідною сестрою померлої ОСОБА_4

12 серпня 2015 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Спадщина, на яке видано Свідоцтво, складається з ? частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Апишковою З.І., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори 13 грудня 1991 року, за реєстровим номером 2-5366, спадкова справа №485, зареєстрованого в Київському обласному бюро технічної інвентаризації від 25 грудня 1991 року, записаного у реєстрову книгу під №25, інвентаризаційна справа №35.

На момент смерті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 належали на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0, 3486 Га в АДРЕСА_1, на якій знаходиться успадкований нею будинок, з яких 0.25 га - це земля для будівництва та обслуговування жилого будинку, а 0.0986 га - для ведення особистого селянського господарства.

Акт зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1468/40648. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (0, 25 Га), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 (0,0986 Га).

При зверненні до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу 12 серпня 2015 року, вона отримала постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, де зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки зазначені земельні ділянки належать померлому на підставі спільної сумісної власності, тобто відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України є власністю двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Вважає вказану постанову такою, що прийнята без урахування вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат», яка забороняє нотаріусу безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії та містить вичерпний перелік для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив лише скасувати лише вищевказану постанову нотаріуса, посилаючись на обставини викладені в ній та відсутність підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.15 - копія Свідоцтва про смерть). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_4.

Після їх смерті відкрилася спадщина, що складається з жилого будинку АДРЕСА_1, який належав їм по ? частині на праві власності та земельна ділянка під будинком загальною площею 0,25 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка загальною площею 0, 0986 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с22 - копія державного акту про право приватної власності на землю).

Як встановлено в ході розгляду справи, позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 (а.с.9 - копія Свідоцтва про одруження), а ОСОБА_5 є рідною сестрою померлої ОСОБА_4

12 серпня 2015 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Спадщина, на яке видано Свідоцтво, складається з ? частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Апишковою З.І., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори 13 грудня 1991 року, за реєстровим номером 2-5366, спадкова справа №485, зареєстрованого в Київському обласному бюро технічної інвентаризації від 25 грудня 1991 року, записаного у реєстрову книгу під №25, інвентаризаційна справа №35 (а.с. - Копія Свідоцтва про право на спадщину за законом).

На момент смерті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 належали на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0, 3486 Га в АДРЕСА_1, на якій знаходиться успадкований позивачкою будинок, з яких 0.25 Га це земля для будівництва та обслуговування жилого будинку, а 0.0986 Га для ведення особистого селянського господарства.

Акт зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1468/40648. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (0, 25 Га), Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 (0,0986 Га) (а.с. - Копія державного акту на право приватної власності на землю).

При зверненні до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу 12 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було отримано постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, де зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки зазначені земельні ділянки належать померлому на підставі спільної сумісної власності, тобто відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України є власністю двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Частиною 1 статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено виключні підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Вказаною статтею унормовано, що нотаріусу заборонено безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для скасування вищевказаної постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Науменко Марини Геннадіївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.08.2015 року.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 292-294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Науменко Марини Геннадіївни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - задовольнити.

Постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Науменко Марини Борисівни від 12 серпня 2015 року щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,2500га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 та на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0986га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:НОМЕР_2, що залишились після ОСОБА_3, 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та належали останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів від 28 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1468/40648 - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.