АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі : Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року,

встановила:

У вересні 2014 року представник ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 784 грн. 16 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» просить скасувати рішення суд першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засідання представник ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши поясненняпредставника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2010 року між ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» та ВАТ «Український науково-дослідний інститут харчування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-П0227-10, автомобіля «Mitsubishi», д/н НОМЕР_4.

27 жовтня 2010 року на вул. Велика Васильківська, 145/1 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Mitsubishi», д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, був пошкоджений.

Зіткнення відбулось внаслідок порушення ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Nissan», д/н НОМЕР_3, п. 12.3 Правил Дорожнього руху, що підтверджено постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року.

28 жовтня 2010 року до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» з заявою звернувся страхувальник про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, надавши для цього усі необхідні документи.

Страховою компанією був складений страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування.

28 березня 2012 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17 348 грн. 43 коп. по платіжному дорученню № 1544 від 28.03.2012 р.

На момент ДТП відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», д/н НОМЕР_3, була застрахована за полісом НОМЕР_5 в ПрАТ «Просто-страхування».

Виплативши страхове відшкодування, ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» звернулось з вимогою до ПрАТ «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

16 травня 2012 року ПрАТ «Просто-страхування» виплатило ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 11 564 грн. 27 коп.

Обґрунтовуючи позов, ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» просило стягнути з ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» різницю між нарахованим та сплаченим розміром відшкодування в розмірі 5 784 грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором добровільного страхування, витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля, визначались без урахування зносу, а за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - з його урахуванням.

13 квітня 2012 року ПАТ «Просто-страхування» складено дослідження фізичного зносу складових легкового автомобіля «Nissan»,д/н НОМЕР_3, відповідно до якого вартість коефіцієнту фізичного зносу становить 0.3762.

Виходячи з цього коефіцієнту було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 11 564 грн. 27 коп.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини. Висновки суду про необґрунтованість позовних вимог відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 01 квітня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук