УХВАЛА

17 грудня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Воробей В.М.

та учасників процесу:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного обєднання «Фтизіатрія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

За ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2015 року по даній справі було призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні.

На виконання ухвали суду від 13.03.2015 року на адресу суду 06.07.2015 року надійшов акт № 482 амбулаторної судово-психологічної експертизи.

В судовому засіданні 17.12.2015 року представник відповідача ОСОБА_2 підтримала клопотання, подане попередньо через канцелярію суду, про призначення по даній справі повторної комплексної судово-психологічної експертизи. Клопотання обґрунтовує тим, що висновок експерта, який був виконаний експертами Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні на виконання ухвали суду від 13.03.2015 року, є неповним, неясним та необгрунтованим, суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності, оскільки згідно ухвали суду від 13.03.2015 року на вирішення експерта було поставлено три питання, які стосуються емоційного стан у ОСОБА_3, проте відповідь експерт зазначив лише на одне питання, а саме: про матеріальний еквівалент моральної шкоди. Експерт у своєму висновку вказує на наявність психотравмуючих факторів виникнення моральної шкоди у ОСОБА_3 внаслідок: нервового (психологічного) стресу; сильного психологічного та фізичного дискомфорту при зіткненні із будь-якими натяками, що символізують чи нагадують про обставини професійного захворювання; погіршення психофізіологічного й психоемоційного стану; вплив них порушень у соціально-побутовій сфері, та жодним чином не вказує, чому саме експерт вважає професійне захворювання ОСОБА_3 причинно-наслідковим звязком з завданою моральною шкодою. Крім того, сам експерт в підсумках експертизи зазначає психотравмуючі фактори, серед яких лише один вказує на зв`язок виникнення моральної шкоди з обставинами професійного захворювання. Експерт вважає причиною заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3 довгострокові моральні та психологічні страждання та проблеми в соціумі, що постали у ОСОБА_3 після захворювання та послідуючої інвалідності, та не вказує, чому саме експерт вважає професійне захворювання прямою причиною виникнення інвалідності. Також експерт зазначає матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_3, що включає компенсацію за перенесені ним моральні страждання, а також вартість коригувальних заходів, спрямованих на нормалізацію його психічного стану, однак висновок експерта не містить жодного обґрунтування загальної вартості цих коригувальних заходів, методів та методик, що застосовувались експертом при розрахунку вартості коригувальних заходів. Таким чином, вважає, що частина висновку експерта є невмотивованою і необгрунтованою, так як не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-медичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 06 жовтня 1998 року (зі змінами), та суперечить іншим матеріалам справи. Проведення повторної комплексної судово-психологічної експертизи просить доручити експертам Обласного бюро судово-медичної експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача також пояснила, що проведена експертиза не дала відповіді на всі запитання, які були поставлені перед експертом, а також у висновку експерта є технічні помилки, що викликають сумніви в даному висновку. Крім того, висновок експертизи по даній справі є «буква в букву» схожим з іншим висновком експерта по іншій справі, що також викликає сумніви у наданому висновку.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти проведення повторної експертизи, оскільки подане клопотання є лише затягуванням розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч в установленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог частин першої-четвертої ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитись з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов'язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, а також іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви у поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Головними завданнями психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особливості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їх розвитку та індивідуальних властивостей.

Для проведення дослідження суд надає експертові можливість психологічного обстеження підекспертного та матеріали справи, а також медичну документацію підекспертного, особову справу, шкільні характеристики, характеристики з місця роботи, свідчення колег, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими підекспертний близько спілкувався та інше.

Психологічна експертиза може бути об'єктивною лише за умов автотентичних показань, тобто таких, які не залежать від будь-якого стороннього впливу.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим, або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Враховуючи те, що психічний стан особи не є основним критерієм, яким суд може мотивувати нанесення моральної шкоди та наявність моральних страждань, суд приходить до висновку, що наявність понесених психічних страждань може підтверджуватись документами про звернення до спеціалістів, лікарів для надання професійної підготовки, а дана інформація може міститись в карті амбулаторного хворого, яка повинна видаватись на руки особі. А тому позивач може надати суду і інші докази понесення моральних страждань.

Експерт у своєму акт № 482 амбулаторної судово-психологічної експертизинадав суду повні та ясні відповіді на поставлені запитання. Підстав для визнання наданого висновку необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, представником відповідача не доведено та судом не встановлено. Лише ті обставини, що в акті експерта містяться описки та він схожий на інший висновок експерта по іншій справі, не ставлять під сумнів правильність зроблених експертом висновків.

Крім того, комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.

В даній цивільній справі предметом розгляду є розмір моральної шкоди, завданої позивачу, а не будь-які інші обставини, які необхідно доводити та досліджувати, такі як відсоток втрати працездатності та інші.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявленого клопотання про призначення повторної комплексної судово-психологічної експертизи, оскільки не вбачає в цьому підстав, а також проведення ще однієї експертизи буде затягуванням розгляду справи, яка вже тривалий час знаходиться на розгляді.

Керуючись ст.ст.133, 143, 144, 150, 168, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представник відповідача про призначення повторної комплексної судово-психологічної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного обєднання «Фтизіатрія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, про стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська