Ухвала

іменем україни

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 28 грудня 2002 року по 20 червня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 За час перебування у шлюбі за взаємною згодою та домовленістю, за рахунок спільного сімейного бюджету, ними було придбано речі, загальна вартість яких становить 122 850 грн. Посилаючись на те, що дійти згоди щодо розподілу майна у добровільному порядку вони не можуть, просила поділити спільне сумісне майно подружжя, виділивши їй та визнавши за нею право власності на таке майно: шафу у передпокої; телевізор Sony; пральну машину; холодильник; духову шафу; пилосос; варильну панель газову на чотири конфорки; витяжку; кухню МДФ; палас із зали 5х4 м світло-бежевий; світильник на 23 плафони; штори-тюль білого кольору; ламбрикен бордового кольору; ліану для білизни білого кольору; світильник з білими кульками на 19 ламп; кондиціонер; телевізор LCD Samsung; тумбу Глорія з кошиком для білизни; пенал на ніжках з кошиком для білизни; стіл журнальний зі скла; стільці кухонні 2 шт.; штори-тюль 6 м білого кольору; штори нічні 2 шт. коричневі; ламбрикен коричневий; електросушарку сріблясту; диван кутовий; шафу для взуття, підставку під телевізор. Всього майна на загальну суму 61 150 грн. Виділити ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на таке майно: світильник кришталевий; світильник золотисто-коричневий; кондиціонер; ванну акрилову; систему інсталяції; унітаз підвісний; кран для умивальника; кран для ванни; душовий гарнітур; натяжні стелі у дитячій кімнаті; двері металеві вхідні; полотно дверне 2 шт. зі скляними вставками; паркет у залі; полотно дверне 4 шт. зі скляними вставками; палас у передпокої темно-коричневий; палас у кухні темно-коричневий; штори-тюль у кухні; обігрівач масляний 2 шт.; вентилятор; палас натуральний світлого кольору; килимок у ванній 2 шт.; стаціонарний телефон; стіл кухонний; мікрохвильову піч з грилем. Всього майна на загальну суму 61 705 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2014 року позов задоволено. Поділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільне майно на загальну суму 122 850 грн, виділивши ОСОБА_3 та визнавши за нею право власності на таке майно: шафу в передпокої; телевізор плазмений Sony КLV-32ВХЗ; пральну машину Indesit WISL-103 вартістю 500 грн; холодильник Samsung 34MBSW, RT34M вартістю 1 000 грн; духову шафу Samsung BFN8391В вартістю 3 000 грн; пилосос Samsung SC 8870, VCC8870 НЗК/ XEV вартістю 600 грн; варильну панель газову на чотири конфорки Whirlрооl вартістю 2 000 грн; витяжку декор Vento вартістю 1 300 грн; кухню МДФ вартістю 23 800 грн; палас із зали світло-бежевого кольору вартістю 1 000 грн; світильник, артикул 667/23, на 23 плафони білими тюльпанами з пультом вартістю 2 300 грн; штори-тюль у великій спальні білого кольору з плетеними узорними вставками вартістю 50 грн; ламбрикен у великій спальні, бордового кольору з розовими вставками вартістю 50 грн; ліану для білизни вартістю 100 грн; світильник, артикул 6350/19, вартістю 2 000 грн; кондиціонер Samsung AQ 07 UGF вартістю 2 600 грн; телевізор плазмений LCD Samsung, модель LE37R82BX/NWT вартістю 5 000 грн; тумбу Глорія з кошиком для білизни та з умивальником Евіта вартістю 2 700 грн; дзеркало Глорія з підсвітлюванням та пеналом вартістю 1 400 грн; пенал на ніжках з кошиком для білизни білого кольору вартістю 2 000 грн; стіл журнальний із скла Вальс, скляний із залізними ніжками на яких вставки з дерева темно-бордового кольору вартістю 200 грн; стільці кухонні 2 шт. вартістю 1 400 грн; штори-тюль 6 м у залі вартістю 600 грн; штори нічні 2 шт. вартістю 300 грн; ламбрикен у залі на вікні, шириною 3 м, вартістю 250 грн; електросушарка сріблястого кольору вартістю 1 000 грн; диван кутовий персикового кольору вартістю 2 500 грн; шафу для взуття, колір бук вартістю 400 грн; підставку під телевізор світлого кольору (ясень) з дзеркальними дверцями вартістю 500 грн, всього майна на загальну суму 61 150 грн. Виділено ОСОБА_4 майно та визнано за ним право власності на таке майно: світильник, артикул 2076/600, кришталевий, золотистого кольору вартістю 4 500 грн; світильник, артикул 5553/4, золотисто-коричневого кольору вартістю 300 грн; кондиціонер Samsung AQ07 UGF білого кольору вартістю 2 600 грн; ванну акрилову Samanta з панеллю вартістю 2 300 грн; систему інсталяції 310 CarreWC вартістю 1 500 грн; унітаз підвісний Sense з сидінням для унітазу з мікроліфтом, білого кольору вартістю 1 500 грн; змішувач для умивальника вартістю 1 100 грн; змішувач для ванни вартістю 2 200 грн; душовий гарнітур вартістю 1 000 грн; натяжні стелі: у дитячій кімнаті, прихожій, залі, великій кімнаті, ванній кімнаті вартістю 14 000 грн; двері металеві протипожежні № 15, вартістю 4 700 грн; полотно дверне 2 шт., двері у кімнати із двома скляними вставками вартістю 3 000 грн; паркет вартістю 11 900 грн; полотно дверне 4 шт., двері у кімнати із двома скляними вставками, міжкімнатні вартістю 6 485 грн; палас у передпокої, темно-коричневого кольору вартістю 100 грн; палас у кухні темно-коричневого кольору вартістю 50 грн; штори-тюль у кухні вартістю 150 грн; обігрівач масляний 1 шт. вартістю 300 грн; обігрівач масляний 1 шт. вартістю 300 грн; вентилятор Stinger вартістю 30 грн; палас натуральний світлого кольору вартістю 1 500 грн; килимок у ванній 2 шт. вартістю 40 грн; стаціонарний телефон Panasonik вартістю 150 грн; стіл кухонний темно-коричневого кольору (горіх) вартістю 1 000 грн; мікрохвильову піч з грилем Samsung CE287GL білого кольору вартістю 1 000 грн, всього на загальну суму 61 705 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Судом установлено, що з 28 грудня 2002 по 20 червня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що майно, яке було набуте сторонами в період шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та виходив із рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив із відсутності підтверджень наявності у подружжя на час розгляду справи спільного майна, що підлягає поділу, його обсягу та вартості.

Повністю погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

У п. 22 постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У п. 23 вказаної постанови зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Тобто необхідно встановити увесь обсяг спільно нажитого майна та визначити його вартість.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про поділ спільного майна, загальна вартість якого становить 122 850 грн, в обґрунтування чого долучено до матеріалів справи товарні чеки та квитанції на придбання майна.

Згідно з вимогами ст. 316 ЦПК України у мотивувальній частині рішення апеляційного суду повинно бути викладено мотиви скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення; встановлені судом першої інстанції та не оспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом, і визначені відповідно до них правовідносини; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назву, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу.

У п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено, що посилання в апеляційній скарзі на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав установленими, чи на невідповідність висновків суду обставинам справи підлягає перевірці апеляційним судом шляхом дослідження доказів, яким, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції не дав оцінки або дав неправильну оцінку. У разі ухвалення нового рішення суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині рішення дає оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи, а також новим доказам, якщо вони досліджувалися, в їх сукупності за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору належним чином не встановив, зокрема, не надав належної оцінки письмовим доказам та поясненням свідків, не спростував рівності часток у спільній сумісній власності подружжя, встановленої у ч. 2 ст. 60 СК України. Доводи сторін належним чином не перевірив та не з'ясував, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позову і заперечень, та якими доказами вони підтверджуються.

Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

С.П. Штелик