АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:22-796-142/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2014 року позов задоволено.

Договір іпотеки від 23 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 1802 визнано недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави України 81 гривню 20 копійок судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави України 81 гривню 20 копійок судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави України 81 гривню 20 копійок судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4, через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору іпотеки недійсним, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 23 вересня 2009 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого була передача в іпотеку боргових зобов'язань ОСОБА_7 його майна. Зазначив, що від його імені при укладенні оспорюваного договору іпотеки діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності, виданої на його ім'я та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 про визнання довіреності недійсною, судом було вирішено визнати недійсною довіреність від 19 вересня 2009 року за реєстраційним номером 906, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9

ОСОБА_5 зазначає, що не видавав на ім'я ОСОБА_6 довіреності та не мав наміру передавати своє нерухоме майно в іпотеку. Вважає оспорюваний договір недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2009 року ОСОБА_5 було видано довіреність на ім'я ОСОБА_6, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровану в реєстрі за № 906.

23 вересня 2009 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 про визнання довіреності недійсною задоволено та визнано недійсною довіреність, видану ОСОБА_5 18 вересня 2009 року на ім'я ОСОБА_6

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок та споруди разом із земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 належали на праві власності ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вивчення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

За положенням ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсним правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір іпотеки укладався без волевиявлення позивача, а тому позовна вимога про визнання недійсним договору іпотеки від 23 вересня 2009 року укладений ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за № 1802 підлягає задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд при ухваленні даного рішення ґрунтувався на обставинах, встановлених рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 про визнання довіреності недійсною, яке було постановлено у заочному порядку та 28 травня 2014 року відповідачами подано заяву про його перегляд, тобто, рішення не набуло чинності. Дані доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на час постановлення оскаржуваного рішення, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року судом не переглядалось, апеляційна скарга на нього не подавалась.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, судом зупинялося провадження до розгляду в апеляційній та касаційній інстанціях рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 про визнання довіреності недійсною.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року зазначене рішення першої інстанції скасоване та постановлене колегією суддів нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року скасовано та залишено без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання договору іпотеки недійсним, укладеним за відсутності волевиявлення позивача, на підставі недійсної довіреності.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді