АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 679/2043/14-ц
Провадження № 22-ц/792/46/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Кізюн О.Ю.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» про визнання незаконним та скасування наказу .

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом і просила визнати незаконним та скасувати наказ № 395- к від 29.08.2014 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було оголошено догану завідувачу гуртожитком будинкоуправління в комунальному підприємстві Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 2001 року працює в КП Нетішинської міської ради «Житлово- комунальне об'єднання » на посаді завідувача гуртожитком і 29.08.2014 року була притягнута до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення їй догани за неналежне виконання посадових обов'язків. Причиною оголошення їй догани стало самовільне вселення в кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку № 2 міста Нетішина сім'ї ОСОБА_2 у складі чотирьох осіб, замість сім'ї ОСОБА_3, який зареєстрований за даною кімнатою, згідно ордера № 40 від 11.08.2008 року.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.10.2014 року залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання».

Відмовляючи у позові суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 не дотрималася положень своєї посадової інструкції та допустила проживання осіб у гуртожитку без законних на те підстав, тому правомірно щодо неї було застосовано дисциплінарне стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 дане рішення вважає незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права, тому просила скасувати його, ухвалити нове рішення, яким

Головуючий у першій інстанції - Савіцький Л.П. Провадження 22ц/792/46/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 5

задоволити її позовні вимоги у повному обсязі. Вказала, що судом безпідставно визнано її вину у вселенні родини ОСОБА_2 в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1, що в місті Нетішині. Крім того, на думку апелянта судом не взято до уваги, що під час обстеження 22.08.2014 року кімнати № НОМЕР_1 даного гуртожитку, було встановлено, що сім'я ОСОБА_2 проживає у даній кімнаті з дозволу власника кімнати ОСОБА_3, який про самовільне заселення його кімнати останніми нікого не повідомляв та дозволу у завідуючої гуртожитком на поселення квартирантів не отримував. Квартирна плата за проживання у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку від імені ОСОБА_3 здійснювалася вчасно,скарг від сусідів на мешканців кімнати не було, а тому законних підстав вважати, що в цій кімнаті проживають інші особи, ніж ті, що там прописані, у позивача не було, проте дані обставини не були взяті судом першої інстанції до уваги при ухваленні рішення. Крім того, апелянт зазначає, що нею не було порушено обов'язку забезпечувати виконання паспортного режиму, передбачено посадовою інструкцією завідувача гуртожитку, оскільки це суперечить діючому законодавству України. Оскільки діючими нормативно-правовими актами України не передбачено поняття паспортного режиму та обов'язку працівників комунальних підприємств, зокрема завідувачів гуртожитками, забезпечувати виконання такого режиму. Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав та мотивів. Відповідно до вимог п.3, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до ст. 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня виявлення проступку. Згідно ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в трудових відносинах з відповідачем, перебуваючи на посаді завідувача гуртожитку будинкоуправління комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання». Згідно наказу № 418- к від 03.10.2012 року за нею закріплений гуртожиток по АДРЕСА_1 та призначено її відповідальною особою з виконанням обов'язків, передбачених посадовою інструкцією ЖКО -182 ІП-10. Як вбачається, з матеріалів справи ОСОБА_1 24.01.2011 року була ознайомлена із своєї посадовою інструкцією завідувача гуртожитку будинкоуправління КП Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання » 182 ІП-10. Згідно пункту 2.1 даної інструкції, обов'язок завідувача гуртожитку проводити заселення осіб в гуртожиток тільки при наявності ордера, виданого адміністрацією об'єднання, відкритті особового рахунку, а також при наявності необхідних документів; забезпечувати виконання паспортного режиму; не допускати самовільного перепланування приміщень. На підставі листа виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 20.08.2014 року, комунальним підприємством Нетішинської міської ради «Житлово-комунальним об'єднанням» було здійснено перевірку гуртожитку № 2 в місті Нетішині по АДРЕСА_1, комісією в складі: завідувачої гуртожитку ОСОБА_1, майстера ОСОБА_5 та кастелянки ОСОБА_6 Під час даної перевірки було виявлено факт проживання в кімнаті № НОМЕР_1 даного гуртожитку сім'ї ОСОБА_2 із чотирьох осіб з двома неповнолітніми дітьми без документів, які дають право на проживання в означуваній кімнаті, хоча за даною кімнатою зареєстрований ОСОБА_3, згідно ордера № 40 від 11.08.2008 року. Наслідком цього стало винесення наказу начальником КП Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» від 29.08.2014 року, щодо оголошення догани завідувачу гуртожитку ОСОБА_1, за неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією ЖКО 182 ІП -10. Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених законом підстав для скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що було накладене на ОСОБА_1, оскільки правила внутрішнього трудового розпорядку не можуть суперечити трудовому законодавству, угодам і колективному договору. Пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

У разі притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності застосовуються норми статей 147 - 152 КЗпП та відповідні положення правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених на підприємстві, в установі, організації на основі типових правил з дотриманням норм чинного законодавства.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права. Водночас, вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Строк повідомлення Кодексом законів про працюне визначено, але діє триденний строк для повідомлення наказу про оголошення стягнення працівникові під розписку, визначений п. 31 Типових правил. Пропуск цього строку означає, що порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення і це може тягти визнання стягнення таким, що не має сили.

Крім того, відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З наявних матеріалів справи вбачається, що сім'я ОСОБА_2 заселилася та проживає в гуртожитку № 2 по АДРЕСА_1 міста Нетішин, а саме, в кімнаті № НОМЕР_1 , з дозволу власника кімнати ОСОБА_3, який про самовільне заселення своєї кімнати сім'єю ОСОБА_2 нікого не повідомляв і дозволу у завідувача гуртожитком ОСОБА_1 на поселення квартирантів не отримував. Квартирна плата за проживання у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку від імені ОСОБА_3 вносилася вчасно, скарг від сусідів на мешканців кімнати не було.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано жодного доказу, на підтвердження того, що саме завідувачем гуртожитку ОСОБА_1 проведено заселення родини ОСОБА_2 в гуртожиток без наявності ордера, виданого адміністрацією підприємства та інших необхідних документів і не встановлено з якого саме часу вони без законних підстав проживають в даній кімнаті.

Після проведення адміністративної реформи , в законодавстві України не передбачено поняття паспортного режиму та будь-яким нормативно-правовим актом не визначено виконання такого режиму. А тому, посилання відповідача у письмову запереченні на позов, в якому вказано, що невиконання ОСОБА_1 своїх службових обов'язків згідно посадової інструкції , щодо забезпечення виконання паспортного режиму і є підставою до притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, є безпідставними, та підтверджує той факт, що догана завідувачу гуртожитку оголошена всупереч чинному законодавству.

Враховуючи викладене та те, що представником КП НМР ЖКО не надано жодного доказу, що саме позивачем проведено заселення родини ОСОБА_2 в гуртожиток без наявності ордера, виданого адміністрацією об'єднання та інших необхідних документів, відсутні підстави вважати, що завідувачем гуртожитку порушено посадову інструкцію, що і стало наслідком оголошення їй догани. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового рішення, яким заявлений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

рішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №395-к від 29.08.2014 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було оголошено догану завідувачу гуртожитком будинкоуправління в Комунальному підприємстві Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання» ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич