Справа №581/874/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бутенко Д. В.
Номер провадження 22-ц/788/865/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

треті особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Литвиненко Артур Олегович, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції Андронова Ірина Іванівна,

про визнання права власності на рухоме майно, зняття з нього арешту та заборони на його відчуження,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 05 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В Сумському відділі РЕР УДАЇ УМВС України в Сумській області на ім'я відповідача ОСОБА_4 зареєстрований автомобіль марки CHEVROLEТ Aveo 1.5і, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.13).

22 лютого 2012 року відповідач ОСОБА_4 склав на ім'я відповідача ОСОБА_5 нотаріальну посвідчену довіреність, в якій зазначив, що уповноважує ОСОБА_5 здавати в оренду, продати за ціною та на умовах і на власний розсуд, належний йому на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 19 серпня 2009 року Сумським відділом РЕР УДАІ УМВС України в Сумській області, автомобіль марки CHEVROLEТ Aveo 1.5і, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також на період дії цієї довіреності керувати автомобілем на території України та за її межами з правом передоручення повноважень за цією довіреністю іншій особі. Дія даної довіреності визначена на строк десять років (до 22 лютого 2022 року) (а.с.11).

17 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з положеннями якого ОСОБА_5, діючий від імені ОСОБА_4, продав, а ОСОБА_3 прийняв та оплатив вартість автомобіля марки CHEVROLEТ Aveo 1.5і, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 70000 гривень, про що окремо складена розписка про передачу грошей між сторонами цього договору, датована 17 серпня 2012 року (а.с.9,12).

Цього ж дня, тобто 17 серпня 2012 року, ОСОБА_5, діючий від імені ОСОБА_4, в нотаріальному порядку склав доручення, згідно з яким уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_8 здавати в оренду, продавати та керувати належним ОСОБА_4, автомобілем марки CHEVROLEТ Aveo 1.5і, 2009 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, з правом зняття автомобіля з обліку та оформляти відповідне свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу в органах ДАІ. Строк дії довіреності встановлювався терміном на 10 років - до 22 лютого 2022 року (а.с.10).

За даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з постанов, наданих третіми особами по справі, вбачається, що :

- постановою державного виконавця ВДВС Сумського районного управління юстиції від 27 серпня 2012 року у виконавчому провадженні № 32610125 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 ( ас. 52)

- постановою державного виконавця ВДВС Сумського районного управління юстиції від 28 травня 2013 року у виконавчому провадженні № 37208752 вдруге накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_4. При накладанні арештів на майно вказаного боржника одночасно накладені заборони на відчуження будь-якого майна, належного боржнику (а.с. 53).

Як на підставу для задоволення позову про визнання права власності на спірний автомобіль позивач посилався на те, що названий автомобіль він купив за договором купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у суду немає підстав вважати, що між сторонами був у передбаченому законом порядку укладений договір купівлі-продажу автомобіля, а тому відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль. Крім того, приймаючи до уваги, що спірний автомобіль на час накладення на нього арешту належав відповідачу ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зняття арешту з автомобіля із заборонами на його відчуження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) :

Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, зокрема, автомобілі.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку зареєстрованих транспортних засобів та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Державтоінспекція Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

"Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок) встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п. 2 названого Порядку він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі-власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема : довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Таким чином, аналіз наведених норм права свідчить про те, що діючим законодавством визначений спеціальний порядок набуття права власності на транспортний засіб.

В той же час як на підставу для задоволення позову про визнання за ним права власності на автомобіль, ОСОБА_3 посилався на те, що набув право власності на автомобіль на підставі укладеного у простій письмовій формі договору купівлі-продажу автомобіля. Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав доказів, які б свідчили про дотримання ним передбаченого діючим законодавством порядку набуття права власності на зазначений у позові автомобіль.

Зокрема, відповідно до п. 8 Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. В той же час наданий позивачем договір купівлі-продажу не відповідає названим вимогам, передбаченим у п.8 Порядку.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який діяв за дорученням від ОСОБА_4, договір не відповідає формі, встановленій для таких договорів постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, отже, не може створювати у його сторін будь-яких прав і обов'язків, в т. ч. бути підставою для набуття позивачем права власності на вказаний у позові транспортний засіб.

Оскільки позивач не довів набуття ним права власності на спірний автомобіль, то накладення арешту на цей транспортний засіб не порушує його прав, а тому відсутні підстави для задоволення позову про зняття арешту з названого транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -