АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/65/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/617/К/15 Ліснецький І.В.
Категорія № 39 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі виконкому Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 та після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11.4576 га, розташованої на території Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. 23 грудня 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини по причині пропуску шестимісячного строку. Вважає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки постійно це відкладувала, а потім захворіла. Просила визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в два місяці з часу набрання рішення суду законної сили.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено. Судові витрати віднесені на рахунок позивача.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на неповноту встановлення судом обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, внаслідок неподання важливих доказів з поважних причин, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Вважає, що важливими та істотними доказами по справі і не були надані представником позивача в процесі судового розгляду, але мають істотне значення для вирішення справи є те, що, позивач, внаслідок емоційного стресу, перебувала на амбулаторному лікуванні в період з 22.02.2006 року по 18.03.2006 року з діагнозом гіпертонична хвороба 2 ст., церебральний атеросклероз та після виписки потребувала постільного режиму та догляду, тому не змогла у встановлений строк звернутись до нотаріуса. Крім того, дана хвороба потребує постійного догляду та періодичного і коштовного лікування, позивач є літньою людиною, яка проживала в сільській місцевості та у зв`язку з проблемами зі здоров`ям та відсутністю коштів, вона не мала достатньо можливостей всі ці роки звернутись за оформленням своїх спадкових прав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати не законним і не обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 11.01.2006 року виконкому Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 5), яка є матір`ю ОСОБА_1 позивача по справі (а.с. 8, 9).

Згідно копії Державного акту про право приватної власності на землю, ОСОБА_3 , яка мешкала в с. Зелена Балка, належала на праві приватної власності земельна ділянка, площею 11.4576 гектарів, розташована на території с. Зелена Балка Зеленобалківської сільської ради (а.с. 6).

Як вбачається з копії довідки виконкому Зеленобалківської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 16.12.2014 року, ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даному домоволодінні проживала одна. В Зеленобалківській сільській раді заповіт не складався (а.с. 7).

Відповідно до копії постанови від 23 грудня 2014 року, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з закінченням шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, наданого законодавством (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником не було надано доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини 08 січня 2006 року до 07 липня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Із довідки стоматологічної поліклініки № 4 Інгулецького району м. Кривого Рогу від 06.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні у лікаря-стоматолога з 05.07.2006 року по 12.07.2006 року з діагнозом: радікулярна кіста лівої в/чел (а.с. 11).

Відповідно до наданих до апеляційної скарги копій довідок КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» від 20.01.2015 року, ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні з 22.02.2006 року по 18.03.2006 року (а.с. 40) та перебуває на диспансерному обліку у терапевта з діагнозом: ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба 2 стадії (а.с. 39).

Але жодна із вищевказаних довідок не свідчить про наявність непереборних і стійких труднощів для ОСОБА_1 для своєчасного звернення до нотаріальної контори.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у позивача відсутні належні докази того, що позивач була позбавлена реальної можливості у шестимісячний строк після відкриття спадщини звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебувала на стаціонарному лікуванні у медичній установі, а крім того, з дня відкриття спадщини сплинув значний термін, що перевищує 5 років.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на момент смерті спадкодавця, позивач вже була літньою людиною, яка проживала в сільській місцевості, та у зв`язку з проблемами зі здоров`ям та відсутністю коштів, які позивач витрачає на лікування, вона не мала можливостей своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, колегія суддів вважає безпідставними.

Інші доводи , викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: