Справа № 369/2121/15-ц
Провадження № 2/369/1406/15
УХВАЛА

Іменем України

02.03.2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області А.Я.Волчко, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розподіл майна подружжяоднак, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до Закону України „ Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить не менше 243,60 грн., не більше 3654,00грн.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, не в повному обсязі сплачено суму судового збору.

Проте позивачем вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

Підпунктом а) п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивач ОСОБА_1 хоч і зазначає у своїй позовній заяві ціну позову, проте оскільки нею заявляються вимоги майнового характеру про поділ спільного сумісного подружжя, то ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна. Однак в позовній заяві відсутні посилання на докази на підтвердження того, що дійсна вартість даного майна відповідає тій вартості, яка зазначена позивачем (відсутні висновки (звіти) про оцінку майна).

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя- залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали;

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я.Волчко