АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/834/15-ц 22-ц/774/1027/К/15
Справа № 211/834/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1027/К/15 суддя: Бардін О.С.
Категорія - 53 (ІV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" (далі - ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар") про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 червня 2010 року її було прийнято на роботу до ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" на посаду лаборанта хімічного аналізу по третьому розряду в цех № 15. 04 лютого 2014 року позивача було звільнено з вказаної посади за власним бажанням. В день звільнення ОСОБА_2 було повідомлено про суми нараховані, але не виплачені їй відповідачем за період з січень 2013 року по лютий 2014 року, у загальному розмірі 9 390,69 грн. 11 березня 2014 року було видано судовий наказ по справі № 216/1578/14-ц, на підставі якого зазначена заборгованість була виплачена позивачу.

За таких обставин, уточнивши позовні вимоги 27 березня 2015 року, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" на свою користь середній заробіток за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку у розмірі 9 954,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року в позові ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для розгляду справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог. Зокрема, суд не врахував, що заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2013 року по лютий 2014 рік на підставі судового наказу була виплачена відповідачем лише 29 вересня 2014 року. Розрахунок заборгованості наданий позивачем до суду першої інстанції виконаний у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року. Крім того, судом не враховано вимоги ст. 116, 117 КзПП України і грубо порушено права та інтереси позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2010 року ОСОБА_2 була прийнята на посаду лаборанта хімічного аналізу по третьому розряду в цех №15 у ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар", відповідно до наказу № 29 від 07 червня 2010 року. (а.с.5) 04 лютого 2014 року позивача за власним бажанням було звільнено з вказаної посади та повідомлено про суми нараховані, але не виплачені відповідачем за період з серпня 2013 року по лютий 2014 року у розмірі 9 390,69 грн. (а.с.6)

11 березня 2014 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу по справі № 216/1578/14-ц за заявою прокурора Центрально-міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" було видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 9390,69 грн. (а.с. 16)

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.05.2014 року було прийнято до виконання судовий наказ №216/1578/14-ц виданий 11.03.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу. (а.с.17)

Як вбачається з виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 відкритому ОСОБА_2 у ПАТ "УкрСиббанк" за період з 01.08.2014 року по 20.11.2014 року (а.с.7) та не заперечується ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар", на виконання судового наказу №216/1578/14-ц від 11.03.2014 року, відповідачем 29 вересня 2014 року було виплачено позивачу заборгованість із заробітної плати в сумі 9 390,69 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума яку просить стягнути позивач у відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку вже була їй нарахована за серпень 2013 року - лютий 2014 року і стягнута за судовий наказом.

Колегія суддів не може погодитись таким з висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, у зв'язку з чим колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п.п.1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року (справа №6-144цс13) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

На зазначені положення закону суд першої інстанції в порушення вимог ст. 213-214 ЦПК України уваги не звернув, вказаних обставин справи не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо врахування судом вимог ст. 116, 117 КзПП України та неповного з'ясування ним обставин справи знаходять своє підтвердження і заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що так як ОСОБА_2, яка звільнена 04.02.2014 року, не були виплачені всі належні їй суми у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, а повний розрахунок проведено тільки 29.09.2014 року, то наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні саме за період з 05.02.2014 року по 28.09.2014 рік включно.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з розрахунками середнього заробітку за час затримки виплати належних ОСОБА_2 сум, який було надано позивачем (а.с.9,28,46), оскільки вони не повній мірі відповідають Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Вирішуючи питання щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

На підставі викладеного та з врахуванням Листа Міністерства соціальної політики України №98884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік", колегія суддів приходить до висновку, що загальна кількість днів затримки виплати належних позивачу сум за період з 05.02.2014 року по 28.09.2014 року складає 160 днів. (лютий 2014 року - 18 робочих днів, березень 2014 року - 20 робочих днів, квітень 2014 року - 21 робочий день, травень 2014 року - 19 робочих днів, червень 2014 року - 19 робочих днів, липень 2014 року - 23 робочих дні, серпень 2014 року - 20 робочих дні, вересень 2014 року - 20 робочих днів. 18+20+21+19+19+23+20+20 = 160 днів)

Відповідно до відповіді ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" №5-151/67 від 16.01.2015 року заробітна плата ОСОБА_2 за грудень 2013 року складає 1 483,52 грн., за січень 2014 року - 1 487,35 грн., отже заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні складає 2 970,87 грн.

Враховуючи, що в грудні 2013 року у позивача було 22 робочих дні, а у січні 2014 року був 21 робочий день, то кількість робочих днів за два останні місяці фактично відпрацьовані позивачем складає 43 дні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 69,09 грн. (2 970 грн./44 робочий день = 69,09 грн.)

Таким чином, розмір середнього заробітку ОСОБА_2 за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2014 року по 28.09.2014 року становить 10 617,60 грн. (69,09 грн. - середньоденна заробітна плата*160 днів затримки розрахунку = 10 617,60 грн.), який колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" на користь ОСОБА_2

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача ПАТ "Криворізький турбінний завод "Констар" на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 365,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду відповідно до положень п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України має бути скасоване, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 лютого 2014 року по 28 вересня 2014 року у розмірі 10 617,60 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар" на користь держави судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: