Справа № 645/2715/15-ц
Провадження № 2/645/1294/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 травня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Федорової О.В.,
при секретарі - Петленко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:
Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота"
про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.05.2015 року від представника позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (вх. № ЕП-419).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації відповідача, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання" /а.с. - 50-51/.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення /а.с. - 48/.
Враховуючи викладене, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику грошові кошти. Доказів неотримання грошових коштів позичальником не надано.
Відповідачі, в свою чергу, не виконали своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого станом 25.02.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 5718,30 грн., яка до цього часу не погашена.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачами своїх договірних зобов'язань за Додатковою угодою № 1 від 19.07.2013 року, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідачів 4153,69 грн. простроченої заборгованості за кредитом, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.
Відповідно до п. 4.2.1 Додаткової угоди № 1 від 19.07.2013 року, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату процентів, згідно діючих на момент списання тарифів в повному обсязі на умовах, передбачених Договором.
Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми прострочених відсотків у розмірі 807,98 грн. підлягаючими задоволення.
Нарахування пені передбачено розділом 6 Додаткової угоди № 1 від 19.07.2013 року, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів 682,11 грн. пені за прострочення кредиту та 74,52 грн. пені за прострочення відсотків.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає необхідним з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, стягнути суму судового збору у розмірі 243,60 грн. з відповідачів на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн. (по 121,80 грн. з кожного).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя Федорова О.В.