Єдиний унікальний номер 341/994/15-ц
Номер провадження 2/341/468/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у відкритті провадження)

29 травня 2015 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мельник І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Більшівцівської селищної ради про надання дозволу на перенесення прохідної доріжки і стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 травня 2015 року звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Більшівцвської селищної ради Галицького району Івано-Франківської області і просить винести рішення про скасування рішення комісії про дозвіл на перенесення пішохідної доріжки, одночасно скасувати постанову сесії Більшівцівської селищної ради по цьому питанню та стягнути в його користь з винних осіб моральну шкоду.

В позовній заяві посилається на ті обставини, що рішенням земельної комісії та сесії Більшівцівської ради, які він оскаржує, було надано дозвіл на перенесення прохідної доріжки біля будинку, де він проживає, ІНФОРМАЦІЯ_1. В цьому ж будинку проживає також ОСОБА_2, яка є депутатом Більшівцівської селищної ради і яка почала процес по перенесенню доріжки. На підставі поданої ніби-то колективної заяви жильців будинку, з підписом в цій заяві підставної особи ОСОБА_3, яка в будинку не проживає вже більше 20-ти років, але без його (ОСОБА_1) згоди, в квітні 2011 року комісія селищної ради бере до уваги заяву ОСОБА_2 щодо благоустрою прибудинкової території відповідно до п.7 ст. 30 Земельного кодексу України, що суперечить ст.ст. 42 та 108 Земельного кодексу України стосовно обслуговування земельних ділянок жильцями.

Ознайомившись з матеріалами справи та перевіривши в канцелярії суду наявність інших тотожних справ за позовами ОСОБА_1 суд вважає, що у відкритті провадження в даній справі слід відмовити.

Так, судом встановлено, що в листопаді 2011 року ОСОБА_4 уже звертався до суду з адміністративним позовом до Більшівцівської селищної ради Галицького району та ОСОБА_2 і просив визнати протиправним та скасувати рішення Більшівцівської селищної ради від 15.04.2011 року про дозвіл на перенесення доріжки та зобовязання ОСОБА_2 відновити пішохідну доріжку в попередній стан. Постановою Галицького районного суду від 20.12.2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Галицького районного суду від 20.12.2011 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання відновити пішохідну доріжку в тому ж місці і в тому ж розмірі, в якому вона знаходилась раніше скасовано, а провадження в справі в цій частині закрито з посиланням на те, що позовні вимоги в цій частині повинні розглядатись судом в порядку цивільного судочинства.

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду з позовом до ОСОБА_2 і просив зобовязати останню звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням за її рахунок земельну ділянку, яка розташована по вул. Церковна, 1 в смт. Більшівці Галицького району шляхом відновлення попередньої пішохідної доріжки довжиною 15 м та шириною 1.5 м при вході та 2.3 м біля будинку, звільнивши її від нової огорожі, якою обнесені грядки ОСОБА_2, прийняти з-під вікна нову самовільно прокладену відповідачем стежку шириною 67 см, відшкодувати 3000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Рішенням Галицького районного суду від 19.02.2014 року в задоволенні цього позову відмовлено повністю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року вищевказане рішення Галицького районного суду залишено без змін.

Після цього, в жовтні 2014 року ОСОБА_1 знову звертається до Галицького районного суду з позовом до голови Більшівцівської селищної ради про неправомірність надання права на переміщення і закриття прохідної доріжки. Рішенням Галицького районного суду від 17.11.2014 року в позові відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.12.2014 року вищевказане рішення суду скасовано, а провадження в справі закрито з посиланням на те, що спір стосується дій та рішень Більшівцівської селищної ради та її голови ОСОБА_5, саме як субєкта владних повноважень, через що спір повинен вирішуватися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

В березні 2015 року ОСОБА_1, в черговий раз звернувся до Галицького районного суду з адміністративним позовом до Більшівцівської селищної ради Галицького району та голови цієї ради ОСОБА_5 і просив відмінити рішення комісії ради від 15 квітня 2011 року про перенесення пішохідної доріжки, зобовязати селищну раду в особі голови відновити пішохідну доріжку в попереднє становище та стягнути в його користь моральну шкоду. Ухвалою суду від 30 березня 2015 року ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом відмовлено з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 109 КАС України. Ухвала суду не оскаржувалась і набрала чинності.

Відповідно до п.2 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що з приводу спору, який просить вирішити позивач, вже є наявні судові рішення, які набрали законної сили, як в порядку адміністративного так і цивільного судочинства (постанова Галицького районного суду від 20.11.2011 року, рішення Галицького районного суду від 19.02.2014 року, ухвала суду від 30 березня 2015 року) і зазначені судові рішення є тотожними, оскільки в них співпадають сторонпи, підстава і предмет суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у відкритті провадження в даній справі слід відмовити.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження в справі за його позовом до Більшівцівської селищної ради про надання дозволу на перенесення прохідної доріжки і стягнення моральної шкоди, надіславши йому копію даної ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали через Галицький районний суд.

Суддя Мельник І.І.

Суддя:ОСОБА_6