У х в а л а

іменем україни

11 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_5, третя особа - Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у Жовківському районі Львівської області, про визнання незаконними рішень та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_5, третя особа - Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у Жовківському районі Львівської області, про визнання незаконними рішень та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 24 травня 2010 року на її адресу надійшов лист Великодорошівської сільської ради від 14 травня 2010 року № 86, яким її було повідомлено про рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 23 квітня 2010 року № 84, яким їй відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 оскільки згідно із наданої копії договору купівлі-продажу від 16 травня 2006 року вона житловий будинок за вказаною адресою продала.

З рішенням Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 23 квітня 2010 року № 84 вона не погоджується та вважає його незаконним з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_7 Батьки були власниками житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок, виданих Куликівською селищною радою від 21 листопада 2005 року №№ 4241, 4242, 4243, будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 за даними погосподарських книг зареєстровано на ім'я ОСОБА_7 з 1963 року, для обслуговування житлового будинку виділено земельну ділянку площею 0,25 га (зазначені довідки містяться в матеріалах цивільної справи № 2-3121/2005р.).

Згідно з рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 лютого 2006 року в цивільній справі № 2-3121/2005р. за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батьків, у тому числі і на будинок в АДРЕСА_1.

16 травня 2006 року згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку позивач продала його ОСОБА_8 Площу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку в договорі не зазначено. ОСОБА_8, в свою чергу, продав будинок ОСОБА_9

Згідно з рішенням Великодорошівської сільської ради від 12 вересня 2007 року № 9 ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_9 виділено під обслуговування будинку в АДРЕСА_1 лише земельну ділянку площею 0,08 га, ОСОБА_4 відразу звернулася до Великодорошівської сільської ради про надання їй у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,138 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, оскільки дана ділянка з АДРЕСА_1 продовжується до АДРЕСА_2. Відповідь на своє звернення вона не отримала.

03 листопада 2009 року ОСОБА_4 повторно звернулася до Великодорошівської сільської ради із заявою про надання їй у власність зазначеної земельної ділянки. Незважаючи на те, що питання виділення земельних ділянок в натурі вирішується на пленарних засіданнях сесії відповідної ради, питання Великодорошівською сільською радою не вирішувалося.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 звернулася зі скаргою до прокуратури Жовківського району Львівської області. Листом прокурора Жовківського району від 12 січня 2010 року № 26/10 ОСОБА_4 повідомлено, що до Великодорошівської сільської ради внесено припис про усунення порушень Закону України «Про звернення громадян» та надання відповіді на заяви, лише після цього питання було винесено на сесію ради.

Крім того, повідомила, що площу спірної земельної ділянки включено до розпайованих земель.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 23 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки батьки ОСОБА_4 на момент смерті не розпочали процедуру приватизації спірної земельної ділянки площею 0,25 га відповідно до чинного законодавства, тобто на момент відкриття спадщини від них відсутні будь-які звернення до відповідних органів для отримання цієї земельної ділянки у власність, а тому право на безоплатну приватизацію земельної ділянки припиняється з моменту смерті фізичної особи та не входить до складу спадщини, оскільки є правом, що нерозривно пов'язане з особою спадкодавця (ст. 1219 ЦК України, ст. 121 ЗК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана