Справа №647/86/15-ц
Провадження № 2/647/127/2015
17.02.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участю секретаря Коваленко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 28.07.2006 року відповідач ОСОБА_1 уклала з ним кредитний договір № DNH4KS80300446 і отримала споживчий кредит у сумі 9898 гривень 92 копійки на строк з 28.07.2006 року по 28.07.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 10.12.2014 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 5943 гривень 64 копійки.
Отримані відповідачкою кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір № DNH4KS80300446 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у його відсутність.
Відповідач у засідання не з'явилася двічі, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Судом встановлено, що 28.07.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № DNH4KS80300446, згідно якого ОСОБА_2 отримала споживчий кредит у сумі 9898 гривень 92 копійки на строк з 28.07.2006 року по 28.07.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_1 по кредиту № DNH4KS80300446 станом на 10.12.2014 року складає 5943 гривні 64 копійки.
Згідно з ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони відповідача мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В пунктах 3.2,2, 3.2.3. 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір № DNH4KS80300446, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4,1, 4,2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При погашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Отже, датою 28.07.2009 р. в Договорі (заяві) № DNH4KS80300446 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Отримані відповідачкою кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір №DNH4KS80300446 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.
Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу.
Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № DNH4KS80300446 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами, пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду якщо термін не збільшено умовами договору.
За правилами ч.1ст. 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшували встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.
Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.
Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок.
Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р.Р.Волошин