АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/594/15 Головуючий 1 інст. - Цвірюк Д.В.
Справа № 638/4753/14-ц Доповідач - Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства (КП) «Харківводоканал» про визнання недійсною нараховану заборгованість, зобов'язання проведення періодичної перевірки, обслуговування та ремонт лічильників обліку холодної та гарячої води та зобов'язання здійснити перерахунок за послуги водопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (який подалі уточнив), мотивуючи свої вимоги тим, що з 2003 року він встановив водолічильник у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1. Відповідач опломбував лічильник, і з 15 вересня 2003 року по вересень 2009 року він сплачував за послуги водопостачання згідно показанням лічильника. У жовтні 2009 року відповідач став стверджувати, що закінчився строк держперевірки приладу обліку холодної води. У січні 2010 року нарахування за послуги водопостачання проводились відповідачем згідно з середньомісячними показнками за попередні три місяці, а з лютого 2010 року - за нормами споживання з розрахунку кількості зареєстрованих ociб.

Посилаючись на неправильність таких нарахувань та вважаючи, що періодична повірка, обслуговування та ремонт приладу обліку холодної води повинна здійснюватися відповідачем за власний рахунок, він, ОСОБА_3, неодноразово звертався до відповідача з вимогою проведення ним повірки приладу обліку води, однак КП Харівводоканал» продовжував нараховування заборгованості за надані послуги, незважаючи на те, що між ними не укладався договір про надання послуг з водопостачання.

У зв'язку з чим просив визнати недійсною необгрунтовано нараховану заборгованість за послуги холодної води без врахування фактичних показників квартирного приладу обліку води; зобов'язати КП «Харківводоканал» здійснити періодичну повірку, обслуговування та ремонт ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу обліку холодної води в квартирі та провести перерахунок за послуги водопостачання з нарахуванням оплати послуг за фактичними показниками зазначеного приладу обліку холодної води.

Представник КП «Харківводоканал» позов не визнав, посилаючись на те, що засоби обліку, які знаходяться в межах будинку, є невід'ємною частиною внутрішньо будинкових систем (в тому числі мереж водопостачання), технічне обслуговування яких здійснюється житлово-експлуатаційною організацією КП «Жилкомсервіс». Вказував, що у формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення закладені лише витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт засобів обліку, які є його власністю. У зв'язку з чим споживач повинен сам оплачувати вказані метрологічні особи.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків районного суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано до спірних правовідносин вимоги ч.3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та не враховано, що відповідно до вимог ст.. 15.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та переліку типових мінімальних житлово-комунальних послуг, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 572, обслуговування та повірка лічильників не є сферою та компетенцією виконавця житлово-комунальних послуг.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши відповідно до ст..303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції в повному обсязі не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, оскільки відповідач безпосередньо не надає позивачу ОСОБА_3 послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (як підрядник та замовник), а також не отримує за цю послугу плату.

Судова колегія не може в повному обсязі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог матеріального права .

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати на прокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Згідно ч. 3 ст. 28 вказаного Закону порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Положенням ч. 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який набрав чинності з 01 січня 2005 року, передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону, якщо виконавцем послуг є водопостачальна організація, то її витрати, пов'язані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом квартирних лічильників холодної води повинні відшкодовуватись власником або балансоутримувачем цього будинку через оплату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Витрати на періодичну повірку включені до типового переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Згідно з абз. 1 п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги"», витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2003 року ОСОБА_3 встановив у належній йому на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_1 водолічильник, який був опломбований відповідачем і з цього часу ОСОБА_3 своєчасно сплачував за послуги водопостачання, відповідно до показників засобу обліку холодної води.

У січні 2010 року нарахування за послуги водопостачання проводились відповідачем згідно з середньомісячними показнками за попередні три місяці, а з лютого 2010 року - за нормами споживання з розрахунку кількості зареєстрованих ociб, оскільки в жовтні 2009 року сплинув строк державної повірки встановленого в квартирі позивача лічильника холодної води.

Неодноразові звернення ОСОБА_3 до відповідача про перерахунок нарахованих сум за послуги водопостачання, залишилися без задоволення з посиланням на необхідність проведення повірки лічильника, здійснення якої за свій рахунок КП «Харківводоканал» вважав неможливим, оскільки не отримує за цю послугу плату.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 з зазначених відповідачем підстав, суд першої інстанції не врахував вищевказані вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки здійснюється за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати понесені виконавцем, включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та сплачуються споживачем щомісячно.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно до п. 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п. 16 Правил у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.

Посилання суду першої інстанції на рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за № 1186 від 20.12.2006 р. та за № 893 від 20.12.2011 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова» як на підставу у відмови позову ОСОБА_3 в частині зобов'язання відповідача провести повірку лічильника, колегія суддів вважає помилковими, оскільки згідно цих рішень в обов'язок КП «Жилкомсервіс» як управителя (балансоутримувача) будинків входить укладання договорів з виробниками та виконавцями послуг з утримання будинків, здійснення контролю за наданням цих послуг, що відповідає вимогам ч.2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У зв'язку з вищезазначеним судова колегія вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_3 в частині зобов'язання КП «Харківводоканал» за власний рахунок провести періодичну повірку, обслуговування та ремонт ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу обліку холодної води в квартирі позивача.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 судова колегія відмовляє з наступних підстав.

У зв'язку з закінченням терміну повірки приладу обліку води з жовтня 2009 року ОСОБА_3 як споживач послуг був переведений відповідачем на оплату наданих послуг з водопостачання згідно з нормативами (нормами) споживання з урахуванням зареєстрованих в квартирі осіб.

Як пояснювали представники сторін в суді апеляційної інстанції розмір оплати за надані послуги з урахуванням норм споживання не був стягнутий з ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» та не був будь-коли предметом спору в суді за позовом КП «Харківводоканал» про стягнення суми нарахувань.

Із зазначених ОСОБА_3 предмета та підстав його позову вбачається, що одним з предмету спору за цією справою стала неправомірність нарахування КП «Харківводоканал» плати за використані послуги з постачання холодної води та водовідведення за період з жовтня 2009 року.

Між тим оскарження ОСОБА_3 дій КП «Харківводоканал» щодо неправильного нарахування плати за використані послуги з постачання холодної води та водовідведення за зазначений вище період, які по суті є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначені ОСОБА_3 обставини можуть бути запереченнями у разі пред'явлення до нього позову КП «Харківводоканал» про стягнення певної суми збитків.

Зазначена правова позиція міститься в ухвалі колегії суддів Верховного Суду України від 23 лютого 2011 року у справі № 6-26441 св 09 щодо подібних правовідносинах, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування судами України.

У зв'язку з зазначеним та відповідно до вимог ст.. 16 ЦК України вимоги ОСОБА_3 до КП «Харківводоканал» про визнання недійсної нарахованої заборгованості та зобов'язання здійснити перерахунок за послуги водопостачання задоволенню не підлягають.

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а обставини, які суд вважав встановленими, є недоведеними, судова колегія відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України скасовує рішення районного суду та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

У зв'язку з вищенаведеним та відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 121,80 грн. підлягають стягненню з КП «Харківводоканал» на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Зобов'язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» за власний рахунок провести періодичну повірку, обслуговування та ремонт ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу обліку холодної води в квартирі АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» в дохід держави судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: