Справа №489/1606/15-ц 28.05.2015 28.05.2015 28.05.2015
Провадження №22-ц/784/1352/15 Головуючий у першій інстанції: Губницький Д.Г.
Доповідач у апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2015 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Одночасно з позовом представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке нерухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 та до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цього майна.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2015 року заяву задоволено. Накладено арешт на будь-яку нерухомість, транспортні засоби, які належать ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права , невідповідність оскаржуваної ухвали обставинам справи, просила її скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за умовами якого остання отримала грошові кошти в сумі 50 000 доларів США та зобов'язалася відповідно до погодженого графіку повертати кошти щомісячно частинами в строк до 01 грудня 2016 року. Між тим, виконання взятих зобов'язань припинила з лютого 2014 року. Оскільки діями відповідача порушуються права позикодавця, ОСОБА_5 звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду

забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме та рухоме майно відповідача, суд вважав, що для цього є всі передбачені законом підстави.

Із заявлених позовних вимог вбачається, що дійсно між сторонами має місце реальний спір і до позову додані документи на підтвердження наявності спірних правовідносин. Позовні вимоги носять матеріальний характер. Враховуючи зміст пред'явлених позовних вимог, які виникли в зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, є обґрунтованим припущення, що невжиття заходів може зробити неможливим виконання рішення суду.

За вказаних обставин, вид та спосіб забезпечення позову, обраний судом відповідає об'єму заявлених вимог, та положенням ст. 152 ЦПК України.

За такого відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Вимоги до заяви про забезпечення позову визначені положеннями ч. 2 ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві повинно бути зазначено причини забезпечення позову, вид забезпечення позову та інші відомості, потрібні для вирішення даного питання.

Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій змістовно та обґрунтовано зазначив всі обставини, відповідно до вимог визначених в наведеному законі.

А тому не можна прийняти доводи викладені в апеляційній скарзі про невідповідність поданої заяви вимогам ст.151 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 на праві власності належать два автомобілі Volkswagen, модель Рolo Sedan 1,6 bensin, державний номер НОМЕР_1 та Volkswagen, модель Tiguan 2.0 TDI, державний номер НОМЕР_2, які є предметами застави за договорами застави від 26 червня та 24 червня 2013 року відповідно, укладеними між ТОВ « Порше Мобіліті» та нею.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що забезпеченням позову по даній справі порушуються права ТОВ «Порше Мобіліті», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обраний судом засіб забезпечення позову жодним чином не впливає на права даного товариства, яке є заставодержателем за вищевказаними договорами застави транспортних засобів.

Аргументи апелянта стосовно не направлення їй копії оскаржуваної ухвали, зроблених судом висновків про необхідність забезпечення позову не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу слід визнати правомірною, а тому апеляційна скарга в силу п.1 ч.1 ст.312 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: