Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

Справа № 752/22084/14-ц

Провадження № 2/752/1586/15

11.02.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участю секретаря Титоренка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ЖЕО-109 Голосіївського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

26.12.2014 року КП «ЖЕО-109 Голосіївського району» (надалі - позивач) звернулося у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості, при цьому пояснивши наступне.

Відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1, в свою чергу вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні у позивача. Позивач має право збирати квартирну плату, платежі за комунальні послуги, плату за обслуговування з наймачів та власників приміщень і споруд.

Позивач зазначає, що з боку відповідача зобов'язання не виконуються, та по закінченню кінцевого строку до сплати (20 число наступного місяця), грошові зобов'язання перетворились в боргове зобов'язання. Станом на 30.11.2014 року заборгованість складає 3587,55 гривень.

У зв'язку із зазначеним, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по квартплаті та комунальним послугам у розмірі 3587,55 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проти заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене та позицію представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1. ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що будинок № 110 по вул. Заболотного у м. Києві знаходиться на обслуговуванні КП «ЖЕО-109 Голосіївського району». Доказів зворотного в розпорядження суду не надано.

Як вбачається з довідки форми № 3 КП «ЖЕО-109 Голосіївського району» в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 (а. с. 5).

Разом з цим, згідно наданої розивачем довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_3 (НОМЕР_1) несплачена відповідачем заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за квартиру № 63 складає 3587,55 грн. (а. с. 6).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того положеннями п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 р. за № 572, унормовано що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005р. за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 цього ж Закону визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Крім того Верховним Судом України у положеннях постанови від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13 зазначено правову позицію, згідно якої споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки на момент розгляду справи суду не надано даних про відшкодування позивачу з боку відповідача суми боргу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно платіжних доручень від 30.10.2014 року за № 300 та від 23.12.2014 року за № 116 позивач здійснив витрати у сумі 243,60 грн. на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 169, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Комунального підприємства «ЖЕО-109 Голосіївського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь Комунального підприємства «ЖЕО-109 Голосіївського району», заборгованість по квартплаті та комунальним послугам у розмірі 3587 (три тисячі п'ятсот вісімдесят сім) гривень, 55 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні, 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Зазначена апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя