У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Касьяна О.П., Мостової Г.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_6 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що у квітні 2011 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулася ОСОБА_7 для призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, яка повідомила про те, що вона не отримує аліменти по догляду за дітьми: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, від відповідача ОСОБА_6, які були визначені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30 вересня 2009 року.

За період з 01 квітня 2011 року по 30 жовтня 2013 року, за час перебування ОСОБА_7 на обліку у позивача як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на загальну суму 15 786 грн 60 коп.

Оскільки вказана сума на рахунок управління від відповідача не надходила, позивач просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму коштів.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року, позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації 15 786 грн 60 коп., виплачених ОСОБА_7 з Державного бюджету України у вигляді тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, з 01 квітня 2011 року по 30 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень суду з ухваленням нового рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30 вересня 2009 року відповідач ОСОБА_6 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання двох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Довідками відділу ДВС Вінницького РУЮ про неотримання аліментів підтверджується, що ОСОБА_7 не отримувала аліментів від ОСОБА_6 (а. с. 5, 8, 11, 13), тому на підставі поданих нею до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації заяв ОСОБА_7 було призначено соціальну допомогу.

ОСОБА_7 отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на загальну суму 15 786 грн 60 коп. за період з 01 квітня 2011 року по 30 жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою про виплату тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а. с. 16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він періодично сплачував аліменти ОСОБА_7, виконавчий лист, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_6, на підставі якого відповідач не сплачував аліментів на користь ОСОБА_7, і Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації було призначено ОСОБА_7 тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, було видано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області у справі № 2-1440/2009, яке набрало законної сили, є чинним та підлягає виконанню, та вважав, що вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_6 коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги, підлягає задоволенню.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно із ч. ч. 8, 9, 10 ст. 181 СК України <nau://ukr/2947-14|st181>, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач посилався на те, що станом на 12 вересня 2013 року виконавче провадження за виконавчим листом від 13 жовтня 2009 року № 2-1440 було закінчене.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернулася до начальника відділу ДВС Вінницького РУЮ із заявою від 11 вересня 2013 року про повернення без виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_6 (а. с. 46) та постановою про закінчення виконавчого провадження від 12 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 13 жовтня 2009 року № 2-1440 було закінчене (а. с. 49).

Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про виплату тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, ОСОБА_7 за вересень та жовтень 2013 року отримала тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на загальну суму 1 452 грн (а. с. 16).

Відповідно до ст. 22 'Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сімям з дітьми <nau://ukr/2811-12|st5>» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Надаючи оцінку поданим сторонами доказів, суд апеляційної інстанції зазначені вище обставини залишив поза увагою, не навів мотивів, з яких вважав відсутніми факти, якими обґрунтовувалась апеляційна скарга, внаслідок чого не з'ясував: чи були підстави для призначення та виплати ОСОБА_7 тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, за вересень та жовтень 2013 року на загальну суму 1 452 грн, враховуючи те, що 12 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 13 жовтня 2009 року № 2-1440 було закінчене, та чи підлягають стягненню з відповідача кошти у вказаному розмірі.

Разом з тим відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи з наведеного, законодавець не ставить обов'язок зі сплати аліментів, у разі обізнаності платника аліментів про їх стягнення, в залежність від стягнення таких за виконавчим листом, оскільки судові рішення, що набрали законної сили, підлягають обов'язковому виконанню.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

За вказаних обставин постановлена у справі ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року скасувати, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко О.П. Касьян Г.І. Мостова