02.06.2015 Справа № 756/283/15-ц
Справа ун. № 756/283/15-ц
пр.№2-/756/1675/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про усунення перешкод в користуванні квартирою,-

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою.

Позивач просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування позивача житлову кімнату площею 11,7 кв.м., виділивши у користування відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, житлову кімнату площею 19,1 кв.м., залишити у загальному користуванні позивача та відповідачів кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та комору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та є власником 1/4 частини даної квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1998р., виданого держаним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва. Між сторонами склався певний порядок користування квартирою. Позивач разом зі своєю онукою та правнуком проживає у кімнаті площею 11,7 кв.м., відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм сином проживає у кімнаті площею 19,1 кв.м. Позивач зазначила, що звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування спірною житловою площею оскільки між сторонами склалися неприязні стосунки та на побутовому ґрунті виникають постійні сварки.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що між сторонами склався певний порядок користування спірною квартирою, окрім того між сторонами склалися неприязні стосунки та на побутовому ґрунті виникають постійні сварки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив та надав зустрічний позов відповідно до якого просив суд постановити рішення. яким усунути перешкоди в користуванні ними квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачі є співвласниками даної квартири в рівних долях. Між сторонами склалися неприязні стосунки та постійні конфлікти не дивлячись на те, що вони завжди намагалися допомагати позивачу за первинним позовом, як матеріально так і морально, однак завжди відмовлялася від даної допомоги та спілкування та всіляко намагається зробити їхнє життя нестерпним. На підставі вищевикладеного позивач просив суд постановити рішення, яким в задоволенні первинного позову відмовити, а зустрічний задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти первинного позову заперечив, посилаючись на те, що у разі встановлення порядку користування квартирою будуть - порушені частки у праві спільної сумісної власності. Проти задоволення зустрічного позову заперечив посилаючись на його необґрунтованість, оскільки він не підтверджений жодним доказом, що позивачка за первинним позовом чинить будь - які перешкоди у користуванні майном.

Позивачка за первинним позовом в судовому засіданні проти зустрічного позову заперечила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1998р., виданого держаним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім»ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних долях( а. с.27).

Згідно довідки форми №3 від 17.12.2014р. КП « Житлосервіс Приозерне» Оболонського району в м. Києві в даній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1- власник, ОСОБА_2- дочка, ОСОБА_3- онука, ОСОБА_4- онук, ОСОБА_6- правнук( а. с. 10).

Згідно технічного паспорту вказана квартира складається з двох кімнат, загальною житловою площею 30,8 кв.м., загальна площа 49,9кв.м., житлових кімнат площею 11,7 кв.м., 19,1 кв.м., кухні площею 8,0 кв.м., коридору площею 7,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., туалету площею 1,1 кв.м., балкону площею 6,8 кв. м. (а.с. 9).

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки виділення у користування позивача ОСОБА_1 кімнати площею 11,7 кв.м. призведе до того,що до однією кімнати будуть заселені особи різної статті, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які не є подружжям.

Крім того, виходячи з технічних характеристик квартири, неможливо виділити у користування позивача та членів її родини ізольоване жиле приміщення достатньої площі, щоб уникнути, при цьому, постановки цих осіб на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов.

За таких обставин, суд вирішує відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За положеннями ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Суд, вважає, що ОСОБА_1 не чиняться перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому позов про усунення перешкод користування майном та вселення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про усунення перешкод в користуванні квартирою - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М.Луценко