Справа № 466/4997/13 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/165/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2014 року, у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення із зняттям з реєстрації-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення із зняттям з реєстрації, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що 15 травня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 64000 доларів США із кінцевим терміном повернення до 14 травня 2036 року та сплатою за користування кредитом 10,08 % річних. 15 травня 2007 року в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов»язання та станом на 15 квітня 2013 року заборгованість з врахуванням нарахованих штрафних санкцій складає 128 445, 41 доларів США.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом встановлено, що 15 травня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № LVH9GK00000174, за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 64 000 доларів США із кінцевим терміном повернення до 14 травня 2036 року та сплатою за користування кредитом 10,08 % річних.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України врегульовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526,530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором. Одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання.

15 травня 2007 року, в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № LVH9GK00000174, згідно якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1ст. 33 Закону України" Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року за № 1304-VII, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Судом встановлено, що умови цього Закону підлягають до застосування при вирішенні даного спору.

Суд приходить до вірного висновку, що у визначений законом спосіб позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: