Справа № 305/988/15-ц
Провадження по справі № 2/305/598/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції, цього Кодексу та Закону "Про міжнародне приватне право", за винятком випадку застосування правил міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою, та яким передбачено інші правила, ніж установлені цим кодексом (ч. 2 ст. 2 ЦПК).

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Пріорітетним нормативно-правовим актом у розгляді категорії справ з суб"єктним складом, одним з учасників якого є іноземний громадянин є Закону України "Про міжнародне приватне право".

Статтею 77 Закону "Про міжнародне приватне право", передбачено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом:

1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України;

2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні;

3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання;

4) якщо спір повязаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні;

5) якщо спір повязаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців;

6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України;

7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України;

8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні;

9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України;

10) в інших випадках, визначених законами України.

Отже, у разі розірвання шлюбу між громадянином України і іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Згідно ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров"я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач жодним чином у позовній заяві не вказує на можливість застосування правил альтернативної підсудності, зокрема, на наявність утриманців, чи інші причини, які в подальшому підлягають оцінці судом, та які на думку суду, можуть бути визнані поважними причинами неможливості виїхати до місця проживання відповідачки. Крім того, про існування домовленості щодо підсудності даної справи, позивачем не вказано. В матеріалах справи міститься переклад згоди відповідачки на розірвання шлюбу, де вказано, що вона погоджується на розлучення, однак вказаний документ не містить жодного полождення щодо домовленості про розгляд справи згідно відповідної підсудності. Враховуючи вищевикладене, в такому разі застосуванню підлягає ст. 109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача.

Оскільки відповідачка не має реєстрації місця проживання у Рахівському районі, справа Рахівському районному суду Закарпатської області не підсудна і підлягає поверненню позивачу, для звернення до відповідного суду.

Поряд з цим, пунктом 7 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено можливість суду України приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо дія або подія, що стала підставою для позову, мала місце на території України.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, шлюб між сторонами укладений в м. Сеннерборг Данія, місцем проживання відповідачки є Німеччина, тому підстав для розгляду заяви відповідно до вищенаведеного положення закону також не вбачаю.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене, відсутні підстави для розгляду даного спору Рахівським районним судом, - позивач має право звернутись з цим позовом до належного суду з дотриманням вимог ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює повернення позивачу поданого від його імені позову для подальшого звернення до належного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, тому при вирішенні питання про повернення позовної заяви, суддя вирішує питання про повернення сплаченого позивачем судового збору, який сплачено позивачем при зверненні до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документу.

Враховуючи наведене та керуючись п. 4 ч. 3 ст.121, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 області з р/р 0211, МФО 812016, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., який сплачено на підставі квитанції № 54 від 28.05. 2015 року

Роз'яснити позивачу його право звернутись з позовом до відповідного місцевого загального суду з дотриманням порядку, передбаченого ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівським районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.