Справа № 165/1921/14-ц Провадження № 22-ц/773/354/15 Головуючий у 1 інстанції: Галушка О.Г.
Категорія: 30 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою відповідача приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги обґрунтовувало тим, що 03 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав переваги в русі транспортному засобу під його керуванням, а саме мотоциклу марки "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_2, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху. В результаті цього відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень. Крім того внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження.

Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху. Постановою апеляційного суду Волинської області від 27 листопада 2013 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, однак провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно звіту № 2013/2084 від 25 вересня 2013 року було встановлено, що ремонт мотоцикла марки "Сузукі" є економічно необґрунтованим, так як даний транспортний засіб вважається знищеним, вартість матеріальних збитків становить 25847,76 грн.

Діями відповідача, крім матеріальної шкоди, йому заподіяно значну моральну шкоду, яка виразилась в тому, що він переніс моральні страждання, переживання та нервовий стрес, які виникли у зв'язку із знищенням його транспортного засобу та отриманням тілесних ушкоджень. Крім того, було порушено його звичний спосіб життя через неможливість користування мотоциклом. Моральні страждання посилились і через те, що відповідач відмовився відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду в добровільному порядку, а отже позивач був позбавлений можливості придбати інший транспортний засіб.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 25 листопада 2014 року згідно поданої позивачем заяви заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в сумі 25847,76 грн. та про стягнення судових витрат, пов'язаних із експертним автотоварознавчим дослідженням в сумі 500 грн. залишені без розгляду. Позивач залишив свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на свою користь 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати понесені по справі, а також з відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення на свою користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в користь ОСОБА_1 5000 (п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 600 (шістсот) грн. по оплаті витрат понесених на правову допомогу, всього 843 (вісімсот сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.

У задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. а також стягнення судових витрат ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, представник відповідача ПрАТ "Княжа Воєнна Іншуранс Груп" Бондарук І.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представник ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та позивач ОСОБА_1 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 3 серпня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої відбулося зіткнення транспортних засобів, і під час якої позивач ОСОБА_1 через падіння з мотоцикла отримав травму.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 27 листопада 2013 року ОСОБА_2, який керував транспортним засобом марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 6-8).

З копії виписного епікризу з історії хвороби вбачається, що позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 3 серпня 2013 року по 08 серпня 2013 року у зв"язку з отриманою травмою з діагнозом забій лівого колінного суглобу, осадження шкіри в ділянці лівого колінного суглобу, виражений больовий синдром (а.с. 9).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2034325 від 16 серпня 2012 року цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована з лімітом відповідальності 100000 грн. (а.с. 36).

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюються з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 33.1.4, 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, у разі невиконання страхувальником обов'язку, передбаченого ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" оскільки відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди

Вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, не врахував того факту, який сторонами не заперечується, що ні позивач ОСОБА_1, ні відповідач ОСОБА_2 не повідомляли страхову компанію про настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, стягуючи 5000 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції визначав розмір моральної шкоди в розмірі 5 відсотків ліміту відповідальності страховика (страхової суми) згідно полісу страхування, хоча ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Враховуючи, що позивач не звертався до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та документами, як передбачено ст.ст.23-25 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення розміру страхового відшкодування у зв'язку з ушкодженням здоров'я та виплата страхового відшкодування у зв'язку з ушкодженням здоров'я не проводилася, то і виплата моральної шкоди є передчасною.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що через порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: