Категорія 24Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Голоти Л.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання акту недійсним, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в міський суд з позовом до ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання акту недійсним, посилаючись на те, що за її заявою у квартирі АДРЕСА_1 працівниками ТОВ «ЖЕО» було проведено роботи по заміні системи опалення. Однак, в вересні 2014 року після випробовування системи опалення стався прорив з'єднання радіатора опалення у даній квартирі і було затоплено як зазначену квартиру так і квартиру поверхом нижче.

Однак 17 листопада 2014 року отримавши позовну заяву про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям, вона дізналась про існування акту від 10.09.2014 року, відповідно до якого причиною залиття квартири сусідів з квартири №25 стало самовільне втручання в систему опалення власником квартири АДРЕСА_1.

Вважає, що такий акт не є дійсним і містить неправдиві відомості, які полягають у тому, що мешканці квартири АДРЕСА_1 самовільно демонтували радіатори опалення. Крім того, вказаний акт складений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Визнання вказаного акту недійсним їй необхідно для заперечень проти позову, поданого до неї ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, а тому просила суд визнати недійсним акт складений 10 вересня 2014 року ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення і ухвалити нове про задоволення вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, повідомлені в установленому порядку про дату, час і місце її розгляду, в судове засідання не з'явилися, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 303, частини першої статті 310 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження в даній цивільній справі з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» про визнання документа (акту), який має юридичне значення недійсним. Просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним акт від 10 вересня 2014 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який підписаний комісією у складі працівників ТОВ ЖЕО.

За висновками комісії, якою був складений акт від 10.09.2014 року причиною залиття квартири АДРЕСА_3, що трапилось 10 вересня 2014 року стало самовільне втручання мешканців квартири №30 цього ж будинку до системи централізованого опалення, а саме шляхом від'єднання радіаторів.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав передбачені статтею 16 ЦК України, а відповідно до ч. 2 якої ними можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже суб'єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, що прямо визначається спеціальним законом, який регламентує цивільні правовідносини, які виникли між сторонами.

В розумінні статті 202 ЦК України оспорюваний акт не є тим правочином, на який поширюються передбачені статтею 203 ЦК України вимоги чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав.

Згідно із частиною 2 статті 16, статтею 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1-3, 5,6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як зазначено в позовній заяві і пояснив представник позивача, у Вінницькому міському суді перебуває зупинена провадженням в зв'язку з проведенням експертизи цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Таким чином, акт від 10 вересня 2014 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складений комісією у складі працівників ТОВ ЖЕО, є саме письмовим доказом, який має значення для справи про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири і його оскарження нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України пере дбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у такій справі слід відмовити, а у разі відкриття провадження у справі його слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Суд першої інстанції на зазначені обставини й норми права уваги не звернув, а тому відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, 304, 307, 310, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року скасувати.

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання акту недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхашин І.В. /підпис/ Голота Л.О. Стадник І.М.