АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5711/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1406/15Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Мартєва С.Ю., Винниченка Ю.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника позивача Мілешкіна М.М., представників відповідача Лашко С.С., Москалець С.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Південна залізниця"

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2015 року

по справі за позовом Державного підприємства "Південна залізниця" до Вільної профспілки машиністів Локомотивного депо Кременчук, ОСОБА_5 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ДП «Південна залізниця» звернулась до суду із вказаним позовом та просило визнати недостовірною інформацію, поширену Вільною профспілкою машиністів Локомотивного депо Кременчук листом №54 від 19 вересня 2014 року на ім'я Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. та Міністра інфраструктури України Бурбака М.Ю., в частині «Негативна чаша сепаративних дій керівників Укрзалізниці і Південної залізниці переповнена. Все робиться проти колективу депо Кременчук щоб його дестабілізувати»; зобов'язати Вільну профспілку машиністів Локомотивного депо Кременчук спростувати вказану інформацію; стягнути з Вільної профспілки машиністів Локомотивного депо Кременчук на їх користь 1 грн. в рахунок відшкодування немайнової шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 18 вересня 2014 року Вільна профспілка машиністів Локомотивного депо Кременчук (далі - ВПМдК) направила лист № 54 за підписом голови профспілки ОСОБА_5 на ім'я Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. та міністра інфраструктури України Бурбака М.Ю., в якому міститься недостовірна інформація щодо керівництва Південної залізниці, а саме, в листі вказано: «…Негативна чаша сепаративних дій керівників Укрзалізниці і Південної залізниці переповнена. Все робиться проти колективу депо Кременчук щоб його дестабілізувати.».

Вказувало, що керівництво Південної Залізниці ніколи не допускало сепаративних дій та висловлювань, жодних фактів посягань на територіальну цілісність та недоторканість України на залізниці не встановлено, жодних дій проти колективу Локомотивного депо не допускалось. Поширення недостовірної інформації призвело до негативної оцінки дій керівництва залізниці та приниження ділової репутації всього підприємства.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ДП «Південна залізниця» - відмовлено.

Вказане рішення апеляційному порядку оскаржило ДП «Південна залізниця», просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування дійсного змісту поняття «сепаративні дії» та безпідставність віднесення його до оціночного судження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Вільною профспілкою машиністів Локомотивного депо Кременчук надсилався лист № 54 від 18.09.2014 року за підписом голови профспілки ОСОБА_5 на ім.'я Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. та міністра інфраструктури України Бурбака М.Ю., який містить в тому числі інформацію наступного змісту: «…Негативна чаша сепаративних дій керівників Укрзалізниці і Південної залізниці переповнена. Все робиться проти колективу депо Кременчук, щоб його дестабілізувати».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ДП «Південна залізниця», суд першої інстанції виходив з того, що позивач реалізовував надане йому Конституцією України право на звернення до посадових осіб та висловлював оціночні судження щодо діяльності позивача, що не є поширенням недостовірної інформації з метою приниження ділової репутації підприємства та його керівництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Як вбачається зі змісту листа №54 від 19 вересня 2014 року на ім'я Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. та Міністра інфраструктури України Бурбака М.Ю. (а.с. 6) Вільна профспілка машиністів Локомотивного депо Кременчук звернулась до посадових осіб органів державної влади із письмовим зверненням з метою захисту порушених, на думку її членів, прав, що повною мірою узгоджується з нормами чинного законодавства.

Наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також відсутність наміру відповідачів захистити свої права, свободи чи законні інтереси, на яке посилається апелянт, останнім, всупереч ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, не доведено.

Згідно із ст. 30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Частина листа такого змісту «Негативна чаша сепаративних дій керівників Укрзалізниці і Південної залізниці переповнена. Все робиться проти колективу депо Кременчук щоб його дестабілізувати» слід вважати оціночним судженням, оскільки системний аналіз тексту листа вказує, що воно містить суб'єктивну оцінку дій керівництва ДП «Південна залізниця». Зазначене речення не містить жодних фактичних даних щодо дій певних осіб, спрямованих на відокремлення від держави частини її території та населення.

За таких обставин, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо поширення відповідачем інформації про дії керівництва Укрзалізниці та ДП «Південна залізниця» направлені на відокремлення від держави її територій та /або населення.

При цьому представниками ДП «Південна залізниця», які вважають, що оцінка діяльності даного підприємства, надана відповідачами, принижують його ділову репутацію, не було реалізовано право на відповідь, а також на власне тлумачення справи. Вказаних вимог у позовній заяві не міститься.

Інших доводів, які б спростовували правильність висновку суду першої інстанції, апелянтом не надано.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги про помилковість судового рішення спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.309 ЦПК України як підстави для скасування або зміни рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Південна залізниця" - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді С.Ю. Мартєв

Ю.М. Винниченко