Провадження № 2-з/760/179/15
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

15 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

27.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя.

03.12.2015 суддя Солом'янського районного суду м. Києва постановив ухвалу про роз'єднання вимог про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя у самостійні провадження.

15.12.2015 суддя Солом'янського районного суду м. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі про поділ спільного майна подружжя та призначення справи до судового розгляду.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які є предметом розгляду справи про поділ спільного майна подружжя, а саме на:

-двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва;

-грошові кошти у сумі 140 000 грн., які розміщені на депозитному рахунку в Акціонерному товаристві акціонерного банку «Укргазбанк» на підставі депозитного договору № 006/04/15/0008 від 06.04.2015 (строковий банківський вклад «Класичний з продовженням») з урахуванням нарахованих відсотків;

-грошові кошти у сумі 31 000 грн., які розміщені на депозитному вкладі «Стандарт на 12 мес.» в ПАО КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD601 від 11.05.2015 з урахуванням нарахованих відсотків;

-грошові кошти у сумі 69 890,37 грн., які розміщені на депозитному вкладі «Депозит Плюс строковий на 12 мес.» в ПАО КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD100 від 09.07.2015 з урахуванням нарахованих відсотків;

-грошові кошти у сумі 30 000 грн., які розміщені на депозитному вкладі «Стандарт строковий на 12 мес.» в ПАО КБ «Приватбанк» на підставі договору № SAMDNWFD801 від 07.08.2015 з урахуванням нарахованих відсотків.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що вищезазначене майно та грошові кошти є предметом розгляду справи про поділ спільного майна подружжя, однак на підставі відповідних документів належать на праві власності ОСОБА_2, у зв'язку з чим є вірогідність їх відчуження відповідачем до набрання рішенням суду законної сили. Отже, існують обставини, які значно утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Частина третя статті 152 ЦПК передбачає, що «види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами».

Суд зазначає, що предметом позову у цій цивільній справі є поділ спільного майна подружжя.

Визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

На сьогоднішній день не встановлено чи є заявлене у позові майно спільною сумісною власністю подружжя, а тому відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Крім цього, з матеріалів справи не випливає, що існує реальна загроза відчуження майна, невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко