Справа № 363/5089/13 Головуючий у І інстанції Підкураганний В. В.
Провадження № 22-ц/780/555/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 19 28.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська районна державна адміністрація Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2014 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська районна державна адміністрація Київської області, Державне агенство земельних ресурсів України до Головного управління Держземагенства у Київській області, Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Державна реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції Київської області про скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки на користь держави,

встановила:

У грудні 2013 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська районна державна адміністрація (далі РДА) Київської області, Державне агентство земельних ресурсів України звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 9 серпня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надання останнім у власність земельні ділянки площами по 0,1000 га для ведення індивідуального садівництва; скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції (далі РУЮ) Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 14 серпня 2013 року на зазначені земельні ділянки; визнати недійсними свідоцтва про право власності на зазначені земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 4 серпня 2013 року; визнати недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу від 5 вересня 2013 року зазначених земельних ділянок, укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5; скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського РУЮ Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 5 вересня 2013 року на зазначені земельні ділянки; визнати недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу від 18 вересня 2013 року зазначених земельних ділянок, укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7; між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7; скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського РУЮ Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 18 вересня 2013 року на зазначені земельні ділянки; витребувати на користь держави в особі Вишгородської РДА з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельні ділянки площею 0,0293 га, 0,0403 га, 0,0707 га, 0,0597 га, які є частинами зазначених земельних ділянок та надані у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області; визнати за державою в особі Вишгородської РДА право власності на земельні ділянки площею 0,0293 га, 0,0403 га, 0,0707 га, 0,0597 га, які є частинами зазначених земельних ділянок; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно акту перевірки додержання вимог земельного законодавства від 18 листопада 2013 року, проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Київській області за участю інженера землевпорядника, фахівця відділу моніторингу Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, Хотянівської сільської ради установлено, що зазначені земельні ділянки знаходяться в

25 метровій прибережній захисній смузі водойми дренажного каналу Київського водосховища і відносяться до земель водного фонду.

Передача у власність громадянам земель водного фонду для ведення індивідуального садівництва прямо суперечить п. д ч. 4 ст. 84 ЗК України.

Крім того, всупереч вимогам ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 186-1 ЗК України та ч. 7, 8 ст. 88 ВК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 природоохоронним органом не погоджувався.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від

13 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 5 червня 2014 року, у задоволенні позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська РДА Київської області, Державне агентство земельних ресурсів України відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року скасовано ухвалу апеляційного суду Київської області від 5 червня 2014 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2014 року та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд дійшов безпідставного висновку про те, що прокурором не надано доказів належності спірних земельних ділянок до земель водного фонду. Крім того, такий висновок не відповідає вимогам чинного земельного законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки суд належним чином не встановив характер правовідносин сторін, зміст позовних вимог та правові норми, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем не доведено факт порушення прибережної захисної смуги саме відповідачами та, крім того, не доведено факт, що спірні земельні ділянки були виділені з порушенням вимог земельного законодавства, чинного на той час та не надано жодних доказів того, що на момент передачі спірних земельних ділянок у власність громадянам у встановленому законом порядку були визначені розміри та межі водоохоронної зони та прибережних захисних смуг, та не надано належних доказів того, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги та відноситься до земель водного фонду і на час винесення наказів Головним управлінням Держземагентства у Київській області, 9 серпня 2013 року, були визначені розмір та межі водоохоронної зони з прибережною захисною смугою, а тому позовні вимоги щодо визнання їх недійсними та всі похідні вимоги не підлягають задоволенню. На переконання суду також відсутні законні підстави для скасування рішень Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні земельні ділянки, оскільки дії співвідповідача в особі Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, були вчинені у відповідності до вимог та на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, як про складання проекту визначення меж прибережної захисної смуги, затвердженого відповідним рішенням уповноваженого органу, так і віднесення спірних земельних ділянок до категорії земель водного фонду.

Крім того, суд дійшов висновку, що законні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу відсутні, всі істотні умови даного договору купівлі-продажу дотримано як і дотримано порядок укладення такого договору, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до положень глави 54 ЦК України розпорядились належним їм на законних підставах нерухомим майном на користь відповідно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Порушень при укладенні спірних, на думку прокурора, правочинів та реєстрації права власності на їх підставі судом не вбачається.

Однак, з такими висновками суду повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками та використовують земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 0,1 га та НОМЕР_2 площею 0,1 га на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області на підставі договорів купівлі-продажу від 18 вересня 2013року з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18 листопада 2013 року № А-407/534.

Як убачається з указаного акту, земельні ділянки знаходяться в 25-метровій прибережній захисній смузі водойми - дренажного каналу Київського водосховища, зокрема: земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 частково знаходиться в прибережній захисній смузі з південного боку площею 0,0293 га, на відстані від урізу води з заходу на схід 23,41 м, 17,62 м, 5,49 м; земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 частково знаходиться в прибережній захисній смузі з південного боку площею 0,0403 га, на відстані від урізу води з заходу на схід 5,49 м, 23,40 м. (а. с. 12-15).

Встановлено, що наказом Головного Управління Держземагентства у Київській області від 9 серпня 2013 року № КИ/:38:060/00004260 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва ОСОБА_3 на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано останній у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі вищезазначеного наказу, Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 14.08.2013 року за номером 4980359 здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначену земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 та 14.08.2013 року видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку серія САК номер 231956.

05.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, на підставі якого Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 05.09.2013 року здійснено державну реєстрацію про припинення прав та їх обтяжень на земельну ділянку за ОСОБА_3 та зареєстровано право на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_4

18.09.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва, на підставі якого Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 18.09.2013 року за № 5978633 здійснено державну реєстрацію про припинення прав та їх обтяжень на земельну ділянку за ОСОБА_4 та зареєстровано право на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по ? частці кожному.

Встановлено, що наказом Головного Управління Держземагентства у Київській області від 9 серпня 2013 року № КИ/:38:060/00004261 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва ОСОБА_2 на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано останній у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі вищезазначеного наказу, Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 14.08.2013 року за номером 4982927 здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначену земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 та 14.08.2013 року видано свідоцтво на право власності на земельну ділянку серія САК номер 231957.

05.09.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, на підставі якого Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 05.09.2013 року за № 5624852 здійснено державну реєстрацію про припинення прав та їх обтяжень на земельну ділянку за ОСОБА_2 та зареєстровано право на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_5

18.09.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва, на підставі якого Реєстраційною службою Вишгородського РУЮ Київської області 18.09.2013 року за № 5982428 здійснено державну реєстрацію про припинення прав та їх обтяжень на земельну ділянку за ОСОБА_5 та зареєстровано право на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по ? частці кожному.

За змістом статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною, тощо.

За положеннями ч. 1 ст. 3 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд.

Частина 2 ст. 3 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними обєктами, болотами, а також островами.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду.

Так, за положеннями ст. 4 ВК України, ст. 58 ЗК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) до таких земель відносяться землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Крім того, положеннями ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон визначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Водночас за змістом п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434 (далі Порядок від 5 листопада 2004 року) у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486, з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними обєктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на яких знаходиться водний фонд України та на який розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом (п. «ґ» ч. 3 ст. 83 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішень про надання земельних ділянок у власність).

Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема, громадянам, передбачені положеннями ч. 2 ст. 59 ЗК України (у редакції, яка була чинна на час виникнення правовідносин).

Так, ч. 1 ст. 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 га). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створити рибгосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми (ч. 2 ст. 59 ЗК України).

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, ;проведення науково-дослідних робіт тощо (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

Отже, за змістом вищевказаних норм матеріального права землі водного фонду України не можуть передаватись у приватну власність громадянам для ведення садівництва.

Крім того, за змістом ч. 6 ст. 88 ВК України (у редакції, яка була чинна на час виникнення правовідносин) у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до п. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 (далі Порядок від 8 травня 1996 року) розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно технічної документації, а на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови (п. 10 зазначеного Порядку).

Суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, у порушення вимог ст. 212-214, 315 ЦПК України, на вищезазначені норми закону уваги не звернув, не врахував, що відповідно до ст. 88 ВК України, Порядку від 5 листопада 2004 року та Порядку від 8 травня 1996 року розмір та межі прибережних захисних смуг мали встановлюватись за проектами землеустрою (термін та зміст за ст. ст. 50-54 ЗК України «Про землеустрій»), а на землях населених пунктів відповідно до існуючих на час встановлення конкретних умов забудови, а при наданні в користування земельних ділянок навколо зазначених та інших водних обєктів, у разі відсутності землевпорядної документації (документації із землеустрою, проекту землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних обєктів, повинно бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку від 8 травня 1996 року з урахуванням конкретної ситуації (тобто з урахуванням прибережних захисних смуг шириною не менше двох кілометрів від урізу води ч. 9 ст. 88 ВК України).

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-16цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що передача у власність відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земель водного фонду для ведення індивідуального садівництва прямо суперечить п. д) ч. 4 ст. 84 та ст. 59 ЗК України.

Крім того, встановлено, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 186-1 ЗК України та ч. 7, 8 ст. 88 ВК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 природоохоронним органом не погоджувався.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову в позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу і спростовують висновки суду, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська районна державна адміністрація Київської області, задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 лютого 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Вишгородська районна державна адміністрація Київської області, Державне агенство земельних ресурсів України до Головного управління Держземагенства у Київській області, Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Державна реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції Київської області про скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки на користь держави задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київській області № КИ/:38:060/00004260 від 09.08.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення садівництва та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київської області № КИ/:38:060/00004261 від 09.08.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва ОСОБА_2 та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_3 від 14 серпня 2013 року № 4980359 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1 для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_2 від 14 серпня 2013 року № 4982927 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнати недійсним свідоцтво на право власності на земельну ділянку серія САК номер 231956, видане 14 серпня 2013 року на ім'я ОСОБА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнати недійсним свідоцтво на право власності на земельну ділянку серія САК номер 231957, видане 14 серпня 2013 року на ім'я ОСОБА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_8 від 05 вересня 2013 року № 5617177 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 від 05 вересня 2013 року № 5624852 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 18 вересня 2013 року № 5978633 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 № 5982428 від 18 вересня 2013 року на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 для індивідуального садівництва на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Витребувати на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації Київської області з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0293 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,0403 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, які надані у власність за рахунок земель водного фонду на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Витребувати на користь держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0707 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,0597 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, які надані у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 239,80 грн. (двісті тридцять дев'ять грн. 80 коп.) судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді