Справа № 723/927/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2015 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

в складі головуючої судді Пташник А.М.

при секретарі Полішенко С.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_4 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою, та ОСОБА_5 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою.

ВСТАНОВИВ :

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2007 року «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 2991, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 99 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік, у разі порушення строку погашення кредиту розмір ставки 24 % річних від простроченої суми, з кінцевим терміном повернення 25.11.2014 року.

У забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором 26 листопада 2007 року між «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 2992. Одночасно, 26 листопада 2007 року на забезпечення умов виконання кредитного договору між «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2993.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив товариству право вимоги до кредитних договорів, укладених між банком та фізичними особами.

У звязку з неналежним виконання відповідачами умов кредитного договору, в останніх виникла заборгованість, яка станом 09.02.2015 року складає: за кредитом 33 179,71 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 828 039 грн. 41 коп.; по відсотках 24 357,79 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 607 877 грн. 83 коп.; по комісії 1 449,25 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 36 167 грн. 88 коп.; пеня 14 185,89 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 354 025 грн. 88 коп. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, тому розмір неустойки - пеня 278 250 грн. 63 коп.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість та судові витрати по справі.

Відповідачі по справі ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулися в суд з зустрічними позовами до ТОВ «Кредитні Ініціативи» про припинення поруки.

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що між ним та «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) 26.11.2007 року був укладений договір поруки № 2992. За його умовами він, як поручитель, взяв на себе зобовязання перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором від 26.11.2007 року. Отже, за змістом пункту 2.1. він, як поручитель, відповідає перед кредитором солідарно з основним боржником та повинен виконати зобовязання в тому ж порядку і обсягах, які встановлені для позичальника кредитним договором. Відповідальність за виконання ОСОБА_3 повного обсягу належних їй зобовязань, джерелом яких є кредитний договір № 2991 від 26.11.2007 року. Встановленим згідно пункту 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року плата за користування кредитом у розмірі 13% річних у доларах. 30.09.2008 року між «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 був укладений договір № 1320. Вказаним договором сторони внесли зміни і доповнення до п. 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року, виклавши в новій редакції, за якою: проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 15% річних в доларах США та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Збільшення розміру плати за користування кредитом на 2% є явною зміною зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором № 2991 від 26.11.2007 року, внаслідок чого очевидно збільшується обсяг відповідальності поручителя за виконання вказаного кредитного договору. Проте банк не погоджував з ним збільшення на 2% річних у доларах США розміру зобовязань позичальника у вигляді плати за користування кредитом та не повідомляв його як поручителя про таке збільшення його відповідальності. Відповідно до п. 5.2. Договору поруки № 2992 від 26.11.2007 року всі зімни і доповнення до цього договору приймаються по взаємній згоді сторін і укладаються в простій письмовій фірмі, що встановлює певний порядок зміни правовідносин сторін, який полягає у необхідності погодження збільшення обсягу його відповідальності поручителя виключно в письмовій формі. Однак ОСОБА_4 не отримував письмових пропозицій та не підписував жодних документів про надання згоди на таке збільшення. Просить визнати припинення поруки його перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором № 2991 від 26.11.2007 року.

ОСОБА_5 обґрунтовує свої вимоги тим, що між ним та «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) 26.11.2007 року був укладений договір поруки № 2992. За його умовами він, як поручитель, взяв на себе зобовязання перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором від 26.11.2007 року. Отже, за змістом пункту 2.1. він, як поручитель, відповідає перед кредитором солідарно з основним боржником та повинен виконати зобовязання в тому ж порядку і обсягах, які встановлені для позичальника кредитним договором. відповідальність за виконання ОСОБА_3 повного обсягу належних їй зобовязань, джерелом яких є кредитний договір № 2991 від 26.11.2007 року.

Встановленим згідно пункту 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року плата за користування кредитом у розмірі 13% річних у доларах. 30.09.2008 року між «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 був укладений договір № 1320. Вказаним договором сторони внесли зміни і доповнення до п. 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року, виклавши в новій редакції, за якою: проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 15% річних в доларах США та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом.

25.08.2009 року договором № 528 були внесені зміни до кредитного договору між банком поручителем ОСОБА_3 та поручителем ОСОБА_5

16.05.2011 року рішенням Сторожинецького районного суду задоволено позов ПАТ ««Акціонерний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником «Акціонерного промислово-інвестиційного банку» (закрите акціонерне товариство) та достроково стягнуто солідарно з усіх боржників - позичальника та поручителів заборгованість по кредиту в сумі 709 209 грн. 38 коп. По справі був виданий виконавчий лист. Просить визнати поруку припиненою.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені вище, просив їх задовольнити. Щодо зустрічних позовів заперечує.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог, оскільки заборгованість за кредитним договором на підставі договору поруки за рішенням суду вже стягнута з відповідачів на користь банку. Крім того просить долучити квитанції, як доказ того, що ОСОБА_3 сплачувала за рішенням суду кредит з 2011 року по червень місяць 2012 року. Оскільки Чернівецька філія банку була закрита, позичальнику та поручителям не було повідомлено про зміну рахунку, який зазначений у кредитному договорі. Просив задовольнити зустрічні позови повністю та припинити поруку.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 2991, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 99 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік, у разі порушення строку погашення кредиту розмір ставки 24 % річних від простроченої суми, з кінцевим терміном повернення 25.11.2014 року.

У забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором 26 листопада 2007 року між «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 2992. Одночасно, 26 листопада 2007 року на забезпечення умов виконання кредитного договору між «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2993.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив, а позивач, як новий кредитор прийняв кредитний портфель, а саме: сукупність усіх прав вимоги, які передаються первісним кредитором новому кредитору за цим договором.(а.с. 24-34).

У п. 2.5. договору про відступлення прав вимоги встановлено, що сторони погодилися, що права вимоги за кредитами будуть передані новому кредитору таким, якими вони є та первісний кредитор не надає жодних запевнень або гарантій щодо чинності або дійсності права вимоги. .

Згідно з п.9.1. зазначеного договору після підписання реєстру позичальників новий кредитор набуває всіх прав як процесуального правонаступника первісного кредитора за будь-якими спорами, що випливають з переданих прав вимоги та відповідних кредитних договорів і договорів забезпечення, які знаходяться на стадії судового розгляду або виконавчого провадження.

Відповідно до реєстру позичальників, який є додатком до договору відступлення прав вимоги, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 2991 від 26.11.2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_3. Зазначено, що основна непогашена строкова сума кредиту дорівнює 33 179,71 доларів США, основна непогашена прострочена сума кредиту дорівнює 0,00 та 10 317,50 доларів США - сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів (а.с.46).

Звертаючись до суду з цим позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у звязку з неналежним виконанням відповідачами його умов.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що в звязку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору, в останніх виникла заборгованість, яка станом на 09.02.2015 року складає: за кредитом 33 179,71 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 828 039 грн. 41 коп.; по відсотках 24 357,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 607 877 грн. 83 коп.; по комісії 1 449,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 36 167 грн. 88 коп.;пеня 14 185,89 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 354 025 грн. 88 коп. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, тому розмір неустойки пені складає 278 250 грн. 63 коп.(а.с.47)

02 березня 2015 року позивач направив відповідачам рекомендовані листи з проханням погасити існуючу заборгованість у сумі 73 172,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 826 111 грн., також повідомив відповідачів про існування договору відступлення право вимоги від 17.12.2012 року, яку відповідачі отримали, проте існуючу заборгованість не погасили (а.с.48-49).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні може бути замінений також і інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобовязанні повязана з тим, що попередні учасники забовязань вибувають з цих відносин, а їх права та обовязки переходять до субєктів, які їх замінюють.

Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цементові.

Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2011 року в справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з відповідачів достроково на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2991 від 16.11.2007 року в сумі 709 209 грн. 38 коп. (а.с.78-86).

Рішення набрало законної сили.

Ч. 2 ст. 223 ЦК України визначено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені факти і правовідносини.

Таким чином, за наявності рішення суду про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, позивач позбавлений права на звернення до суду з таким же позовом, оскільки це може призвести до подвійного стягнення грошових коштів, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ст. 368 ЦК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

З аналізу змісту зазначеної статті слідує, що після набрання рішенням законної сили, видачі виконавчого листа та предявлення його до виконання наступає стадія виконавчого провадження.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справу № 2-370/2011 рік вбачається, що 12 листопада 2012 року на адресу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» м. Київ Залізничне шоссе 57, за їх заявою, був направлений виконавчий лист про стягнення заборгованості з відповідачів, з отриманням 16.11.2012 року. Представник позивача пояснив суду, що йому не було відомо про наявність рішення суду, а оскільки воно не виконане, тому ТОВ «Кредитні ініціативи» має право на звернення до суду з новим позовом як правонаступник банку.

В судовому засіданні було встановлено та ніким з учасників судового розгляду не оспорювалося, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не звертався до органів державної виконавчої служби з виконавчим листом для примусового виконання рішення суду та не передав позивачу виконавчий лист. ТОВ «Кредитні ініціативи» не зверталося до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про надання йому виконавчого листа та до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, у разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право лише стягнути суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2011 року з відповідачів солідарно достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Позивач не звертався з заявою про видачу дубліката виконавчого листа разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання та не заявляв позовну вимогу про стягнення з відповідачів коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, а стягнення заборгованості після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, законом не передбачено.

Тому позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не підлягають до задоволення.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення дії договору поруки суд вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

В судовому засіданні дослідженими доказами було встановлено, що між ОСОБА_4 та «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (закрите акціонерне товариство) 26.11.2007 року був укладений договір поруки № 2992. За його умовами він, як поручитель, взяв на себе зобовязання перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором від 26.11.2007 року. За змістом пункту 2.1. він, як поручитель, відповідає перед кредитором солідарно з основним боржником та повинен виконати зобовязання в тому ж порядку і обсягах, які встановлені для позичальника кредитним договором. Відповідальність за виконання ОСОБА_3 повного обсягу належних їй зобовязань, джерелом яких є кредитний договір № 2991 від 26.11.2007 року. Встановленим згідно пункту 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року плата за користування кредитом у розмірі 13% річних у доларах.

30.09.2008 року між «Акціонерним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 був укладений договір № 1320. Вказаним договором сторони внесли зміни і доповнення до п. 2.2. Кредитного договору № 2991 від 26.11.2007 року, виклавши в новій редакції, за якою: проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 15% річних в доларах США та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Збільшення розміру плати за користування кредитом на 2% є явною зміною зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором № 2991 від 26.11.2007 року, внаслідок чого очевидно збільшується обсяг його відповідальності поручителя за виконання вказаного кредитного договору. Проте банк не погоджував з ним збільшення на 2% річних у доларах США розміру зобовязань позичальника у вигляді плати за користування кредитом та не повідомляв його як поручителя про таке збільшення його відповідальності. Відповідно до п. 5.2. Договору поруки № 2992 від 26.11.2007 року всі зімни і доповнення до цього договору приймаються по взаємній згоді сторін і укладаються в простій письмовій фірмі, що встановлює певний порядок зміни правовідносин сторін, який полягає у необхідності погодження збільшення обсягу його відповідальності поручителя виключно в письмовій формі. Однак він не отримував письмових пропозицій та не підписував жодних документів про надання згоди на таке збільшення.

З обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Суд вважає, що вимога ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_5 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення дії договору поруки суд вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 травня 2011 року в справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з відповідачів- позичальника та поручителів достроково на користь банку заборгованість за кредитним договором № 2991 від 16.11.2007 року в сумі 709 209 грн. 38 коп.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Встановлення в договорі поруки строку у вигляді «до повного виконання позичальником зобовязання перед банком або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань» не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено.

Оскільки строк виконання забезпеченого порукою зобов'язання настав винесеним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області 16 травня 2011 року, яким стягнуто на користь ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» достроково заборгованість з позичальника та поручителів, а протягом шести місяців від вказаної дати кредитор вимоги до поручителя ОСОБА_5 не пред'явив, порука припинилася.

Вимоги ОСОБА_5 про припинення дії договору поруки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенню первісного позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи задоволення зустрічних позовів, суд присуджує до стягнення з ТОВ "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 понесені ними судові витрати в сумі 243,60 грн. кожному.

Керуючись ст. 223, 368, 512, 514, 517, 559, 625 ЦК України,

Ст. 10, 57-60,88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИ Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічні позови ОСОБА_4 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою, та ОСОБА_5 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_4 за Договором поруки № 2992 від 26 листопада 2007 року, укладеною між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритого акціонерного товариства) та ОСОБА_4.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_5 за Договором поруки № 2993 від 26 листопада 2007 року, укладеною між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритого акціонерного товариства) та ОСОБА_5.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання цього рішення

СУДДЯ