Справа №560/1522/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськми будівлями,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за законом, після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його батька залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1

За життя батьком був зроблений заповіт, яким все своє майно, на випадок своєї смерті він заповів своїй дочці ОСОБА_2, однак від прийняття спадщини вона відмовилась.

Позивач, як спадкоємець по закону першої черги бажає отримати спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому батьку.

До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 16 лютого 2015 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис за №06 (а.с.4).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, що йому буде належити на день смерті на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці - ОСОБА_2, 1966 року народження (а.с.7). Проте ОСОБА_2 як свідчить довідка №02-14/442 від 23.09.2015 року, видана Дубровицькою державною нотаріальною конторою Рівненської області від спадщини за заповітом відмовилась (а.с.15).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. А тому право на спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 20 квітня 1956 року (а.с.6).

Спадкоємцями майна за законом першої черги, після смерті ОСОБА_3, окрім позивача є також його сестра, відповідач по справі: ОСОБА_2, яка відмовилась від прийняття спадщини на користь брата.

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №1, особовий рахунок НОМЕР_3, будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як вбачається із довідок №1248 від 12.10.2015 року та №1284 від 20.10.12015 року, виданих виконавчим комітетом Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, позивач ОСОБА_1 на день смерті свого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на даний час проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с.9,10).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За цією підставою ОСОБА_4 і прийняв спадщину.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до нотаріуса, однак довідкою №02-14/442 від 23.09.2015 року, виданою Дубровицькою державною нотаріальною конторою Рівненської області йому було роз'яснено, що в Дубровицькій державній нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за поданою заявою ОСОБА_2 про відмову від спадщини по заповіту, заведена спадкова справа №155/2015. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за заявою ОСОБА_1 від 23.09.2015 року, який постійно проживав разом із спадкодавцем до дня його смерті відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду (а.с.15).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_5, яким станом на 07 жовтня 2015 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 (а.с.11-13).

Як вбачається із довідки від 07.10.2015 року, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 станом на 07.10.2015 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, становить 40735 грн. (а.с.14).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за № 23963852 від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 ( а.с.17).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набув або володів житловим будинком будинок АДРЕСА_1 неправомірно, або, що на нього, окрім позивача, чи відповідача, яка відмовилась на користь позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.