Провадження № 2/522/3665/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі - Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також дії в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору-Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також дії в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору-Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення з квартири з 410/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вони зазначили, що вказана частина комунальної квартири належить їм на праві власності рівних частках в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яке складається з житлової кімнати житл. пл.. 17,1 кв.м., підсобними приміщеннями №2,4,14,15,16, та коридору спільного користування. Проте в цій частині проживають відповідачі, які не є членами їх сімей, та які неправомірно туди заселилися.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка також є представником неповнолітньої дочки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав. При цьому вона також зазначила, що тривалий час вона з відповідачами судилась з приводу зазначеного нерухомого майна, та отримання спадщини і вже після остаточного вирішення судових справ вони нарешті отримали свідоцтво про спадщину. І тому знову вимушені захищати свої права в суді задля їх виселення, які багато років незаконно проживають в цієї частині квартири.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав та просив задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. В минулих судових засіданнях відповідачка ОСОБА_4 пояснила що в спірній квартирі проживає також її дочка разом із зятем та онучкою, а вона з чоловіком там проживала до 2012р.

Представник третьої особи- органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила його задовольнити виходячи з інтересів неповнолітньої ОСОБА_2.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, неповнолітня дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками кожен по 1/3 частини спадкового майна ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., яке складається з 410/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат заг.пл. 111,9 кв.м.,, в тому числі житловою-62,0 кв.м., що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 22.01.1999р. (а.с.4,5,6) та яке зареєстровано згідно чинного законодавства, що також підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстр рацію права власності від 17.06.2014р. (а.с.7,8,9).

З пояснень позивачів та пояснень в попередньому судовому засідання відповідачки ОСОБА_4 встановлено, що в спірній частині квартири позивачі не проживають, а проживають та нею користуються відповідачі- ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також дії в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8. Це також підтверджується листом начальника Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 23.10.2014р. (а.с.42).Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 05.10.2012р. вбачається що ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та отримала прізвище ОСОБА_6, від якого у них народилась дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.40,41).

Також судом встановлено, що 10.10.2014р.надйшло звернення від ОСОБА_3 по факту встановлення громадян, що мешкають в його частині квартири а саме в 410/3000 частки квартири АДРЕСА_1., з постанови від 23.10.2014р. щодо розгляду цієї заяви встановлено, що за цією адресою проживає ОСОБА_4

Також судом встановлено, що згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04.06.2013р. (справа №2/1522/1154/13) відмовлено у позові ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участю третіх осіб- Чорби ОСОБА_12, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування розпорядження і свідоцтва про право власності №7-15056 на 410/1000 частин квартири АДРЕСА_1. Зазначене рішення суду набрало законної сили 25.09.2013р. (а.с.10-11). Також цим рішенням було встановлено, що згідно рішення Суворівського районного суду м.Одеси від 28.03.2001р. (справа №2-71/2001) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та довіреностей від імені ОСОБА_9, вказані довіреності та договір купівлі-продажу 410/1000 частин спірної квартири від 23.03.1999р. між ОСОБА_9 в інтересах якого діяв ОСОБА_5 по довіреності , та ОСОБА_4- були визнанні недійсними.

Також з нього вбачається, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.05.2010р. (справа №2 -2495/10) і в подальшому в цій частині заплишене в силі ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Одеської області від 22.09.2010р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.07.2011р. встановлено, що що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не набули прав користування житловими приміщеннями у спірному житлі у якості членів сім'ї наймачів квартири ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 станом до її приватизації, а стали користуватися цими приміщеннями після її придбання у власність по договору купівлі-продажу від ОСОБА_9, який визнаний недійсний та скасований судовим рішенням, що набрало законної сили. Таким чином , якщо вони вселилися до спірного житла не на підставі норм ст.65 ЖК України, то підпадають під вимоги ч.3 ст.116 ЖК України.

За змістом частини третьої статті 61 ЦПКобставини, встановлені під час розгляду справи за позовом про право на майно, не мають обов'язкової сили для осіб, які не брали участі у справі. Згідно ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 цього Кодексу та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законом.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням вищенаведеного у відповідачів відсутні правові підстави для проживання в спірній частині квартири. яка належить позивачам на праві власності.

Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,4,10, 11,15, 57, 60, 61, 88, ст.169, 208-209, 213-215, 218, ЦПК України, с ст. 9,150,155, ЖК України, ст.ст.10,15,16, 190, 316-319, 321, 325, 328,383,386, 391, 395, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також дії в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору-Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення, -задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 разом з їх малолітньою дочкою ОСОБА_7 з квартири з 410/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , що складається з приміщення №13 -житлової кімнати пл17,1 кв.м., підсобних приміщень №2,4,14,15,16 і з 410/100 часток коридору №1 і №3, без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

11.03.2015