_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1804/15-ц
Провадження № 6/520/108/15
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

12.02.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Другого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі про заборону виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, суд, -

ВСТАНОВИВ :

11.02.2015 року Другий відділ ДВСВ ОМУЮ звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання щодо заборони виїзду за кордон громадянину України, ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з вилученням паспортного документа. При цьому заявник посилається на те, що станом на 06.01.2015 року боржником не виконане рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

До судового засідання представник Другого Київського ВДВС ОМУЮ не з'явився, повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Другому відділі ДВСВ ОМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу № 916/3351/14, виданого 13.10.2014 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Готельний комплекс «ЮНІСТЬ» у розмірі 76 592,43 грн. /а.с.2/.

Постановою ВП № 45830933 від 09.12.2014 року виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа відкрито /а.с. 4/.

Відповідно до постанови ВП № 45830933 від 25.12.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону на відчуження всього майна, що йому належить /а.с. 5/.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем до подання не надано будь-яких доказів, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду у добровільному порядку та має намір ухилятися від його виконання у майбутньому.

Таким чином, враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не доведене та не обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Другого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі про заборону виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені законодавством.

Суддя Васильків О. В.