Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3608/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія 30 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд», Служби автомобільних доріг у Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку:

· 2997 грн. на відшкодування майнової шкоди, яка складається з вартості ремонтних робіт по відновленню автомобіля, витрат, пов'язаних з проведенням оцінки, направленням телеграми, поштового відправлення, виготовлення копій різних документів;

· 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те, що 26.10.2011 року він купив у ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ-21114 д.н. НОМЕР_1, що підтверджується угодою, укладеною в простій письмовій формі. 04.12.2013 року на 6 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський, поблизу смт. Гуйва Житомирського району, його син ОСОБА_3 керуючи вищевказаним автомобілем, з вини працівників ПАТ «Південьзахідшляхбуд», зіткнувся з пустотілими пластиковими дорожніми знаками - конусами, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Внаслідок ДТП йому (позивачу) завдано моральну шкоду, оскільки він переніс нервові потрясіння та серцеві напади, вимушений був витрачати час на відновлення порушених прав.

21.10.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог у зв'язку із знеціненням гривні та зростанням цін на всі види товарів. Відтак, просив збільшити майновий збиток на ремонт автомобіля на 2000 грн., розмір моральної шкоди на 500 грн., та стягнути з відповідачів у солідарному порядку 4997 грн. на відшкодування матеріальної та 2000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення його вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З роз'яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що відповідно до ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Судом встановлено, що 04.12.2013 року о 09.50 год. на 6 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський, поблизу смт. Гуйва Житомирського району, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ВАЗ-21114 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 (сина позивача,) отримав пошкодження у вигляді деформації переднього лівого крила, лівої передньої двері та лівого повторювача повороту.

Наведене підтверджується довідкою, виданою ст. ІДПС ВДАЇ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області (а.с. 5), схемою до протоколу огляду місця пригоди та письмовими поясненнями ОСОБА_3, наданими 04.12.2013 року.

Зі звіту № 222 від 20.03.2014 року про оцінку автомобіля ВАЗ-21114 д.н. НОМЕР_1 вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля становить 2543 грн. 34 коп., вартість витрат за проведення оцінки - 350 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, станом на час ДТП, звернення ОСОБА_1 до суду та винесення рішення судом першої інстанції, власником автомобіля був ОСОБА_2 (а.с. 40).

На підтвердження набуття права власності (володіння) автомобіля ВАЗ-21114 д.н. НОМЕР_1, позивачем подано до суду угоду від 26.10.2011 року, відповідно до якої ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив даний автомобіль. На день переоформлення транспортного засобу сторони зобов'язувалися: ОСОБА_2 - доукомплектувати автомобіль, а ОСОБА_1 сплатити 14000 грн. (а.с. 38). Проте, вказаний автомобіль було переоформлено тільки 19.05.2015 року (під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції).

Крім того, з позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що внаслідок незадовільного стану його здоров'я (інвалід 2 групи), вищевказаним автомобілем керує син - ОСОБА_3, який має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ-21114 д.н. НОМЕР_1. На підставі вказаних документів ОСОБА_3 оформив Поліс № АС/1339741 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (код страховика 003).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем по даній справі, оскільки на час ДТП не був власником або володільцем автомобіля, не знаходився за його кермом безпосередньо під час пригоди та не мав реєстраційних документів. Син позивача - ОСОБА_3 до участі у справі не притягнутий, доручення на ім'я батька на представлення його інтересів в суді, не надавав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що автомобільна дорога «Житомир - Могилів - Подільський» включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМ України від 24.06.2006 року № 865, належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор). Ділянка даної дороги, на якій сталася ДТП, знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг.

Відповідно до Договору з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення «Житомир - Могилів - Подільський» № 35 від 10.07.2013 року Служба автомобільних доріг у Житомирській області приймає та оплачує надання послуг ПАТ «Південьзахідшляхбуд» з поточного середнього ремонту вищевказаної автомобільної дороги (окремими ділянками), Житомирська область (ділянка км 4+000-км 14+600; ділянка км 14+600-км 25+200; ділянка км 25+200-км 35+800; шляхопровід через залізницю в с. Осиково на км 35+140).

Згідно з п. 11.2.1 вищевказаного Договору Підрядник несе відповідальність на ділянці виробництва за технічний стан автодоріг, безпеку руху, дотримання всіх необхідних природоохоронних заходів, правил санітарної та пожежної безпеки, правил охорони праці, експлуатації будівельної техніки, складування будівельних матеріалів і конструкцій.

На підтвердження вини відповідачів у даній дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 надано суду довідку про ДТП, схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення ОСОБА_3 Проте, в даних документах не вказано механізму ДТП та з чиєї вини вона сталася. Крім того, з відповіді Управління ДАІ від 12.01.2015 року вбачається, що згідно баз даних АІПС «ДТП» вищевказана дорожньо-транспортна пригода не зареєстрована взагалі.

Також, з відповіді відділення ДАЇ з обслуговування адміністративної території Житомирського району від 22.05.2015 року № 44 вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, яка відбулася 04.12.2013 року, не складався.

Слід зазначити і те, що з невідомих причин оригінали схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення ОСОБА_3 взагалі були направлені позивачу, та в подальшому приєднані до матеріалів цивільної справи.

Інших доказів щодо вини відповідачів у вищевказаній ДТП позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді