Справа № 523/8175/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Дідик М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю за адресою: м.Одеса, просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що в процесі спільного життя виявилося, що у сторін різні характери та діаметрально протилежні погляди на життя та шлюб, в результаті чого розвинулась неприязнь одне до одного, втрачено почуття любові та поваги. Донька проживає разом з матірю, позивач працює та піклується про неї, матеріально утримує, а з ініціативи відповідача в сімї часто відбуваються сварки, рукоприкладство з боку відповідача, свідком чого стає дитина, що впливає на її психічний стан та спричиняє страждання.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові та зазначила, що сторони разом не проживають з березня 2013 р., примирення між ними не можливе.

Відповідач вимоги про розірвання шлюбу визнав, але щодо визначення місця проживання дитини зазначив, що доньці краще буде проживати з ним, тому що в нього кращі умови проживання і він зможе справитися з батьківськими обовязками.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, надали висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як було встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2004 року у першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №671. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя, і як наслідок відсутність взаєморозуміння, примирення між сторонами не можливе.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Нормами ч.1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із зазначених норм та враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, то суд приходить до наступного.

Дитина ОСОБА_3, зареєстрована та проживає разом з матірю ОСОБА_1, за адресою: м.Одеса, просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1.

Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Місцем проживання фізичної особи у віці до десяти років є, відповідно до положень частини 4 статті 29 ЦК України, місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено.

Згідно з нормами ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР у висновку від 01.12.2015р. за № 01-05-1/2799вх, виходячи з того, що батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають разом 2 роки, малолітня дитина залишилась проживати з матірю, де створені належні умови для розвитку дівчинки, та враховуючи висновок служби у справах дітей ОМР та ради опіки та піклування від 19.11.2015 р., керуючись ст.19 п.5, 160,167 СК України, вважає доцільним визначити проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1. (а.с.52). Висновок обґрунтований тим, що малолітня дитина залишилась проживати з матірю за адресою: м.Одеса, просп..ДобровольськогоАДРЕСА_1, де, згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради, є всі необхідні умови для проживання дитини. Мати дитини має всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини, працює, за місцем роботи характеризується позитивно. Батько дитини на засіданні ради опіки та піклування не заперечував проти проживання дитини з матірю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-СІІ), зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оцінивши представлені докази в сукупності, виходячи з пріоритету прав дитини, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, урахувавши не тільки ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, а також враховуючи положення принципу 6 Декларації прав дитини суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою:м.Одеса, просп..ДобровольськогоАДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 вересня 2004 року у першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №671, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: м.Одеса, просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для відома.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: