14.01.2015 Єдиний унікальний номер 205/1166/14-ц
Провадження 8/205/1/15
УХВАЛА

про відмову у задоволені заяви про перегляд заочного судового рішення

за нововиявленими обставинами

14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя за нововиявленими обставинами,-

встановив:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року по цивільній справі № 2/205/2017/14, що була порушена за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме: за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину домоволодіння № 10 по пров. Івана Сусаніна в м. Дніпропетровську, в задоволені решти позовних вимог відмовлено та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2014 року вказане рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року залишено без змін.

08.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року по цивільній справі № 2/205/2017/14 за нововиявленими обставинами. Підставою такого перегляду заявник зазначив обставину не проживання громадянина ОСОБА_3 у спірному домоволодінні, що підтверджується відповідними актами, посвідченими головою квартального комітету № 44 Ленінського району м. Дніпропетровська від 02.12.2014 року та 13.01.2015 року, що як наслідок, обумовлює безпідставне, на думку заявника, поновлення судом строків позовної давності позивачеві по справі під час ухвалення судового рішення.

Заявник (відповідач по справі) та його представник у судовому засіданні вказану заяву підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити, по мотивах, що викладені в такій заяві.

Позивач та її представник у судовому засіданні проти задоволення означеної заяви заперечували з огляду на її безпідставність та необґрунтованість, просили суд відмовити у її задоволені в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та необхідні матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відсутні, а отже заява задоволенню не підлягає з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України, рішення чи ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті судом за нововиявленими обставинами.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ п. 3 Постанови від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Одночасна наявність названих умов для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є обовязковою.

Суд зазначає, що відповідачу обставина не проживання громадянина ОСОБА_3 у спірному домоволодінні була відома на час ухвалення судового рішення по справі, про що він особисто пояснив у судовому засіданні під час розгляду даної заяви по суті. А відтак такий обставині не притаманна ознака нововиявленої, адже вона була відома заявникові на час розгляду справи по суті. Стосовно доводів представника заявника, що така справа була розглянута без участі його довірителя, він був позбавлений можливості подати певні докази, і тому суд безпідставно поновив строки позовної давності, то суд зауважує, що вказані обставини досліджувались Апеляційним судом Дніпропетровської області під час розгляду апеляційної скарги заявника на означене судове рішення. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що заявник був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, та надавав відповідні пояснення та міркування з означеного приводу. Однак ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2014 року апеляційна скарга заявника була відхилена, доводи апелянта визнані такими, що не мають значення для правильного вирішення справи, а означене Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року по цивільній справі № 2/205/2017/14 залишено без змін. Відтак суд доходить висновку, що доводи заявника та його представника в цій частині фактично зводяться до переоцінки доказів судом першої та апеляційної інстанцій, наданих під час вирішення даного цивільного спору по суті.

Окремо суд зауважує, що у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами № 4 від 30.03.2012 року зазначено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Оцінюючи доводи заявника та його представника у їх сукупності, суд вважає, що ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог а саме обставини, які встановлені посвідченими головою квартального комітету № 44 Ленінського району м. Дніпропетровська від 02.12.2014 року та 13.01.2015 року, не є нововиявленими в розумінні п.1. ч.2 ст. 361 ЦПК України, оскільки за своєю правовою природою такі акти є лише новими доказами, зміст яких покладається в обґрунтування заперечень відповідача на вказаний позов.

Таким чином, посилання заявника на нововиявлені обставини суд оцінює критично та приходить до висновку, що дані обставини не є нововиявленими, а тому, враховуючи предмет та підстави позову, встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, норми матеріального права які ці правовідносини регулюють і були застосовані судом при вирішенні даного спору, та зважаючи на те, що докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини заявником не надані, а нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду, так і для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 361 ч.2 п.1, 365, 366 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1. В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя за нововиявленими обставинами, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14.01.2015 року.

Суддя: Д. В. Мовчан