АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2313/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника Хмельницької міської ради -

Крамар А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат її батька - ОСОБА_4, який на момент смерті знаходився в іншій країні із своєю дружиною ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Його дружина, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину. Однак надалі стало відомо, що на момент смерті ОСОБА_4 вони були розлучені, у зв'язку з чим свідоцтво про право на спадщину є недійсним та скасоване судом. За таких обставин позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в прийнятті заяви у зв'язку з пропуском строку. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В. Провадження № 22-ц/792/2313/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 39

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був дядьком позивача, що підтверджується відповідними документами, а саме: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, свідоцтвами про народження, шлюб та смерть (а.с.5-9,38 на звороті).

Встановлено також, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_5, яка 15.05.2012 року подала до Першої Державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і 24.10.2012 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з квартири АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.01.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2014 року, свідоцтво про право на спадщину від 24.10.2012 року, яке було видане ОСОБА_5, визнано недійсним, скасовано також реєстрацію права власності на вказану квартиру, спадщину визнано відумерлою (а.с.11-13,22,23).

Відповідно до листа державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори № 3005/02-14 від 15.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини і запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.4).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадщину виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про відсутність спадкоємців першої черги, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не є непереборними труднощами і не є істотними, а тому не свідчать про поважність пропуску зазначеного строку. Крім цього, такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що позивач не навела суду поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто причини, які б перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач заяви від 13.01.2014 року про залучення в справі як третьої особи на стороні відповідача та касаційної скарги не подавала та не підписувала, участі у розгляді справи № 686/26753/14 не брала, а тому дізналась про існування рішення суду та отримала його лише 23.10.2015 року є необґрунтованими, оскільки не відповідають наявним в матеріалах справи доказам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки вони не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Рішення суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ О.М. Юзюк

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко