Справа № 727/5270/15-ц
Провадження № 2/727/1619/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення, зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права користування житловим приміщенням, вселення, зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є донькою відповідачки ОСОБА_2 та рідною сестрою відповідача ОСОБА_3 - рідною сестрою.

Все життя її батьки та брат проживали в будинку по АДРЕСА_1.

У 2004 році її мати - відповідач ОСОБА_2 виїхала за межі України до республіки Італії на заробітки, де працювала протягом 10-ти останніх років.

Однак повернувшись у грудні 2014 року її мати разом із її братом ОСОБА_3 почали створювати нестерпні умови для їх спільного проживання, систематично вчиняли сварки, бійки, скандали на побутовому рівні.

За таких обставин відповідачі чинили їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, на яке вона за законом має право користування і проживання. А також незаконно позбавили її права проживати у вищевказаному житловому приміщенні, вигнавши її із даного будинку у середині травня 2015 року. У неї не було іншого шляху як тільки тимчасово проживати у знайомих.

26 травня 2015 р. вона прийшла до додому забрати деякі свої речі, проте відповідачі її в будинок не впустили, поміняли замки на вхідних дверях та виштовхали з двору.

Крім того вони вчинили сварку, в наслідок якої нанесли їй тілесні ушкодження, у зв'язку із цим вона змушена була викликати працівників міліції. У своїх поясненнях відповідачі вказали працівникам міліції, що вони її ніколи вже не впустять у спірний будинок, тим самим визнали факт незаконного позбавлення її права на житло.

А тому просила визнати за нею право користування житловим приміщенням спірному будинку і вселити її у вказаний будинок, зобов'язавши відповідачів не чинити перешкоди у користуванні ним.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх пояснення підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

ВідповідачОСОБА_3 та представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнали і просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивач добровільно пішла з будинку проживати в інше житлове приміщення. Дійсно відповідачі не хочуть, щоб позивач проживала в цьому будинку та не мають бажання пускати її в нього.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1, належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 (а.с.25).

У спірному будинку зареєстровані в якості членів сім'ї відповідачі та позивачка (а.с.5,7).

Відповідачі не бажають проживати разом із позивачкою в спірному будинку, перешкоджають їй в цьому і з лютого 2015 року вона не проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Згідно з ст. 405 ч. 1 ЦК України, ст. 156 ч. 4 ЖК Української РСР член сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 3 ч. 2, ч. 4 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У ст. 64 ч. 2 ЖК України зазначено, що до членів сім'ї наймача відносяться дружина, діти та батьки.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили суду, що відповідачі дійсно перешкоджають позивачці проживати в спірному будинку і користуватись ним. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що позивач їй розповідала про те, що відповідачі вигнали її з їхнього будинку. Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на думку суду в судовому засіданні не довели факт не проживання позивача у спірному будинку без поважних причин оскільки їх покази спростовуються іншими вищезазначеними доказами по справі.

Отже судом встановлено, що відповідачі дійсно в даний час перешкоджають позивачці проживати та користуватись будинком АДРЕСА_1, де вона зареєстрована і має право проживати.

А тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині вселення та зобов'язання відповідачів не чинити перешкод позивачці в користуванні будинком.

Що ж стосується позовної вимоги позивача про визнання її права користування спірним будинком то в цій частині позову має бути відмовлено, оскільки ніхто її такого права не позбавляв. Вона зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, відсутні докази тому, що вона без поважних причин понад один рік в цьому будинку не проживає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47 Конституції України, ст.ст. 16, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК Української РСР, ст. 3 СК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 07 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: