Справа № 203/7884/14-ц
Провадження № 2/0203/304/2015
18.02.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Штефані Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою,
11 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власницею та мешканкою квартири АДРЕСА_2. У цій квартирі зареєстровано відповідача, яка ніколи у ній не мешкала. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом скасування реєстрації у ній відповідача (а.с.а.с. 2 - 4).
У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.
Відповідач до суду не з'явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Представник третьої особи до суду також не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36).
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач за договором купівлі-продажу від 14.11.2014 р. придбала квартиру АДРЕСА_2 (а.с.а.с. 5 - 8).
Після придбання квартири позивач дізналася про те, що у ній від 16.12.2010 р. зареєстровано відповідача, яка у квартирі ніколи не мешкала (а.с.а.с. 14 - 17, 23, 24, 34).
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набула право власності на спірну квартиру на підставі відповідного правочину.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрована у спірній квартирі.
Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов у частині усунення останньому перешкод обґрунтований й підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, то вона не підлягає задоволенню через помилкове посилання позивача на приписи статті 72 Житлового кодексу Української РСР.
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю та скасувати реєстрацію ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 19 лютого 2015 року.
Суддя М.О. Католікян