Ухвала

09 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про повернення майна,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог посилалась на те, що з 27 лютого 1998 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1993 року ОСОБА_3 належала на праві власності 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1, та на підставі договору дарування від 21 травня 2002 року - 2/3 частини вказаного будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 142,2 кв. м. У період шлюбу сторони здійснили реконструкцію вищевказаного будинку. Рішенням Жовтневої районної ради м. Харкова від 01 червня 2004 року № 41-3 затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 270,1 кв. м, та гаража, розташованого за вказаною адресою. На підставі зазначеного рішення 05 листопада 2004 року ОСОБА_3 замість свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1993 року та договору дарування від 21 травня 2002 року було видано свідоцтво про право власності на житло. На підставі рішення Харківської міської ради від 06 липня 2005 року № 134/05 про передачу земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0869 га, на якій розташоване вищевказане домоволодіння. Позивач вважала, що вартість будинку істотно збільшилась за період шлюбу, відповідач отримав нове свідоцтво про право власності на реконструйоване домоволодіння в період шлюбу, та земельна ділянка передана у приватну власність відповідача в період шлюбу, тому вони є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи викладене, просила поділити нерухоме майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 270,1 кв. м, розташований по АДРЕСА_1, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0869 га, розташовану за вказаною адресою; припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частини жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами та на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0869 га; визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, та на 1/2 частини земельної ділянки.

ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом, та уточнивши вимоги, просив стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов'язані з його хворобою, в розмірі 31 372 грн 95 коп.; зобов'язати ОСОБА_5 повернути золотий якірний ланцюжок, що є його особистою власністю. В обґрунтування вимог посилався на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_5 забрала належний йому золотий якірний ланцюжок масою 70 гр.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_5 в частині вимог про стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов'язаних з його хворобою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2014 року, в позові ОСОБА_5 та у зустрічному позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2014 року в частині позову ОСОБА_5 скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. 62 СК України. Тобто заява подана в частині судового рішення суду касаційної інстанції, яким справу направлено на новий розгляд.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на:

· рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року в справі про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя і встановлення порядку користування житловим будинком, яким змінено рішення апеляційного суду;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року в справі про поділ спільного майна подружжя, якою рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року в справі про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину будинку з господарськими будівлями, якою рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд;

· ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2013 року в справі про поділ спільної сумісної власності, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

В п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що постановлення касаційною інстанцією ухвали про скасування рішення судів нижчих інстанцій із передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі й застосування норм матеріального права для вирішення спору по суті, тому відповідні ухвали не можуть бути предметом перегляду в порядку, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України.

Таким чином, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року, якою скасовано рішення судів першої і апеляційної інстанцій в частині позову ОСОБА_5 з передачею справи на новий розгляд в цій частині, не означає остаточного вирішення спору у справі й застосування норм матеріального права для вирішення спору по суті, а тому ця ухвала не може бути предметом перегляду в порядку, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України.

Отже, заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд судового рішення не містить ознак, які згідно вимог ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про повернення майна, за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська