печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Іваненко С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою ,що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач більше встановленого строку не проживає у квартирі АДРЕСА_1.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позовних вимог та проведення судового розгляду у його відсутність.

Під час судового розгляду встановлено наступне. ОСОБА_1 (надалі Позивач) є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності позивача підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.04.2015 р. який було зареєстровано в реєстрі за № 478 (надалі Договір).

Підчас укладання Договору між Позивачем та Відповідачем було досягнуто домовленості, що останній, до 08.05.2015р., зобов'язаний знятись з реєстраційного обліку. Зазначена домовленість була закріплена в п. 3.1.5. Договору.

Однак, станом на 27.07.2015р. Відповідач продовжує бути зареєстрованим квартирі, що належить Позивачу (про що свідчить довідка форми 3) без будь-яких усних чи письмових домовленостей стосовно його проживання та користування житловим приміщенням. Відповідач не є членом сім'ї чи родичем Позивача. На усні прохання Позивача щодо зняття з реєстрації Відповідач ніяким чином не відреагував.

Такі дії Відповідача порушують права позивача як власника вказаної квартири.

Окрім того, Позивач вказує на те, що має намір проживати у вказаній квартирі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном».

За ч.І ст. 321 ЦК України, «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Звернення Позивача до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється серед іншого на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Враховуючи встановлені обставини, визнання відповідачем пред'явлених до нього вимог, що не порушує права інших осіб, слід визнати позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Цокол Л.І.