Провадження № 2/161/342/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про виплату заборгованості по страховому відшкодуванню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" про виплату заборгованості по страховому відшкодуванню.

Позовну заяву мотивує тим, що 02 листопада 2010 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № -01, відповідно до якого об'єктом страхування був автомобіль «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1.

Вказує, що 05 лютого 2011 року в о 2:30 год. в м. Луцьку на перехресті пр. Соборності та Відродження відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме стався наїзд на бетонну електроопору, в результаті якої автомобіль отримав технічні пошкодження. Даний факту був зафіксований працівниками ДАІ, які прибули на місце події.

Зазначає, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 57673 гривні 34 копійки.

Вказує, що 05 лютого 2011 року, його дружина ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, в подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку та про здійснення йому страхової виплати.

Однак, ПрАТ «СК «ВУСО» було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки він не повідомив відповідача про настання страхового випадку, в строк передбачений договором страхування.

Вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною, оскільки після дорожньо-транспортної пригоди діяв відповідно до умов договору страхування.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 57637,34 гривень без врахування франшизи та 3000 гривень витрат на правову допомогу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2015 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі.

Представник відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились з невідомих на те суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2011 року в о 2:30 год. в м. Луцьку на перехресті пр. Соборності та Відродження відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме стався наїзд на бетонну електроопору, в результаті якої автомобіль отримав технічні пошкодження. Даний факт стверджується копією довідки за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 11 лютого 2011 року № 4970 (а.с. 13).

Відповідно до копії рахунку на оплату № 14 від 01 березня 2011 року, вартість запчастин для відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 складає 48636, 34 гривень, відповідно до рахунку № 40311 від 04 березня 2011 року вартість ремонтних робіт по автомобілю «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 становить 9037 гривень (а.с. 11, 12).

Відповідно до листа ПрАТ «СК «ВУСО» № 3384 від 02 червня 2011 року, ОСОБА_1 відмовлено у страховій виплаті на підставі п. 10.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 02 листопада 2010 року.

Відповідно до п. 10.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 02 листопада 2010 року, до зміни обставин (картини) події (місцезнаходження учасників ДТП, слідів настання страхового випадку та ін.), що сталася, але не пізніше, ніж через 2 години, зобов'язаний повідомити про настання страхового випадку страховика за телефоном і виконувати його інструкції. Таким чином, у разі відсутності повідомлення страхувальника про настання страхового випадку з місця події безпосередньо до зміни обставин події, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до статті 979 ЦК України та частини 1 статті 16 Закону України «Про страхування» (в подальшому Закон) одна сторона(страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується виплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 10.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 02 листопада 2010 року, передбачені дії страхувальника у разі настання страхового випадку, а саме: до зміни обставин (картини) події (місцезнаходження учасників ДТП, слідів настання страхового випадку та ін.), що сталася, але не пізніше, ніж через 2 години, повідомити про настання страхового випадку страховика за телефоном і виконувати його інструкції.

Відповідно до ч.5 ст. 21 Закону України «Про страхування», страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Відповідно до п.п. 13.1.1., 13.1.2 вказаного договору страхування, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо про подію не було повідомлено страховика і/або до компетентних органів в порядку і строк, передбачений цим договором, без поважних на це причин. У разі невиконання будь-яких умов цього договору страхувальником страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити його розмір.

Таким чином, у разі відсутності повідомлення страхувальника про настання страхового випадку з місця події безпосередньо до зміни обставин події пізніше як через дві години після такої події, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, що передбачено вказаним пунктом договору добровільного страхування № -01 від 02 листопада 2010 року, оскільки позбавлений можливості виїхати на місце дтп, скласти аварійний сертифікат, на підставі якого, зокрема, проводиться страхова виплата.

Позивачем не заперечується факт неповідомлення страхувальника безпосередньо з місця дорожньо-транспортної пригоди, як вбачається зі змісту позовної заяви, дружина позивача повідомила про настання страхового випадку по телефону після зміни обставин подій, а тому, враховуючи, що умови виплати за договором добровільного страхування встановлюються самим договором та ЗУ «Про страхування», а не ст. 33.1.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «ВУСО» правомірно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, у відповідності до п. 1.1. Договору страхування № -01 від 02 листопада 2010 року, предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом вказаним у п. 1.1.1 договору.

Пунктом 3.2. Договору страхування передбачено, що за умовами цього договору страховик зобов'язується відшкодувати страхувальнику або вигодонабувачу прямі збитки, що сталися внаслідок ризиків, позначених у цьому договорі як прийняті під страховий захист.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України «Про страхуваня», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Як вбачається з копії листа ПрАТ «СК «ВУСО» № 1/418/03-01 від 16 березня 2011 року, згідно якого страхова компанія повідомила вигодонабувача ПАТ «Укрсоцбанк» про настання страхового випадку з автомобілем «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1, який переданий банку в заставу та просила вказати особу, якій належить виплатити страхове відшкодування (а.с. 10).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Всупереч вищезазначеним нормам Закону, сторонами не подано суду доказів, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення вимоги або позову до страховика щодо отримання страхової виплати.

Таким чином, оскільки судом відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України та роз'яснень, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, не встановлено, що вигодонабувач за договором страхування ПАТ «Укрсоцбанк» відмовився від пред'явлення позову до страховика та чи надавав дозвіл на таке звернення ОСОБА_1, а тому в останнього відсутнє право вимоги як позивача до страховика.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід відмовити в позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про виплату заборгованості по страховому відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 209, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст., 979, 988 ЦК України, Закону України «Про страхування», Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про виплату заборгованості по страховому відшкодуванню - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.