Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/8/2015 Справа № 641/642/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді - Курганникової О.А.

За участю секретаря судового засідання: Артамонова О.В.

представника заявника :: ОСОБА_1

представника зацікавленої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 щодо визнання неправомірною, та скасування постанови про арешт майна боржника,-

встановив:

12.01.2015 року представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ, в якій просить поноіити заявнику строк на подання скарги на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника; визнати неправомірною та скасувати постанову старщого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.03.2013 року.

21.03.2013 року начальником Дзержинського ВДВС ХМУЮ було затверджено постанову про арешт майна, а саме автомобіль HONDA CIVIC та оголошення заборони на його відчуження. Вважає дії державного виконавця при винесенні вказаної постанови такими, що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки заборгованість по виконавчому провадженню за яким був накладен арешт відсутня.

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримав вимоги скарги, та просив їх задовольнити в повному обсязі за вищевикладеними обставинами.

Представник відповідача в судовому засіданні не з»явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі та надала письмові заперечення, де просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі, посилаючись на те що є сумніви в тому що ОСОБА_3 надалі буде своєвчасної сплачувати аліменти.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

21.03.2013 р. начальником Дзержинського ВДВС ХМУЮ було затверджено -останову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у відношенні боржника - ОСОБА_3 Підставою для винесення вказаної постанови 5уда заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5600, 00 грн. на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_5, 08.05.1999 р.н Стершим державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 арешт накладено на все майно ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь- якого» майна..(а.с. 30)

На момент винесення постанови заборгованість становила 5600 по виконавчому листу №2029/8289/2012 від 19.11.2012 року Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, Звертати стягнення на майно боржника в тому числі виносити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Закон України «Про виконавче провадження» дозволяє, якщо розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

На підставі цього суд відмовляє в задоволення вимог в частині визнання неправомірною постанови старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.03.2013 року.

Відповідно до листа Начальника Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_7 заявнику було роз'яснено, що згідно його заяви від 08.07.2014 р. боржник - ОСОБА_3 сплатив заборгованість по аліментам у розмірі 18 000, 00 грн. (згідно квитанції від 08.07.2014 р.). Одночасно повідомлено боржника, що ст. ст. 50. 60 Закону України «Про виконавче провадження», визначено підстави для зняття арешту з майна боржника. Так як на момент винесення постанови від 21.03.2013 р. заборгованість становила 5600, 00 грн., та підтвердження про сплату аліментів на момент винесення постанови в матеріалах виконавчого провадження були відсутні. Вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна у рамках незавершеного виконавчого провадження визначає ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», однак про погашення боржником заборгованості по виплаті аліментів у Законі не зазначено. В частині 5 тієї ж статті визначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.(а.с. 21)

Згідно матеріалів справи заборгованість по сплата аліментів у ОСОБА_3 відсутня, що підтверджує копія квитанції про сплату аліментів №180230008 від 02.03.2015 року.

За загальним правилом, що передбачене ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У відповідності до ч. 1,2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Тому, як випливає з оскаржуваної постанови, державний виконавець виніс її на підставі ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

При таких обставинах, з наведених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що у випадку відмови боржника здійснити або ж здійснювати виплату заборгованості за виконавчим листом чи сплати періодичних платежів, обовязок виконання якого випливає з виконавчого документу, державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, шляхом накладання арешту, вилучення його в боржника та здійснити його реалізацію з метою виконання виконавчого документу.

Як вбачається з положення ч. 7 ст 55 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець після накладення арешту зобовязаний встановити строк вилучення та наступної передачі на реалізацію арештованого майна, чого не було здійснено державним виконавцем.

Таким чином, актами законодавства України не передбачено та не надано державному виконавцю повноважень накладати арешт на майно з метою забезпечення виконання виконавчого документу, тобто безстрокового його збереження шляхом заборони його відчуження, оскільки це суперечить загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження та положенню ст. ст. 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження», якими чітко передбачено, що арешт накладається виключно з метою збереження майна для його вилучення та п: польшої реалізації, а тому державний виконавець зобовязаний був встановити строк вилучення та подальшої його реалізації, який тісно пов'язаний з постановою про арешт майна та перебіг такого строку починається з моменту її винесення.

Таким чином,оскаржувана постанова від 21.03.2013 р. порушує права та інтереси боржника - ОСОБА_3 на вільне володіння, користування та розпорядження його майном, яким є автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, держ. номерний знак АХ 3429 BE, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 081172 від 11.12.2007 р.

За наведеного вище вимоги скарги обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 212-215 ЦК України, -

у х в а л и в:

Скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.03.2013 року.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -ОСОБА_8