Справа № 296/3953/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Житомирська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення її з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення, оскільки остання самовільно вселилась у вказану квартиру і звільнити її в добровільному порядку не бажає.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали повністю з тих підстав, що до спірної квартири ОСОБА_1 вселилась за згодою колишнього наймача ОСОБА_2 і проживає в ній з 1990 року та має право на неї за набувальною давністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_2 на підставі ордеру №7 серії 05 від 07.03.1973 року Виконавчим комітетом міської ради депутатів трудящих м. Житомира.

На підставі рішення Житомирського міськвиконкому № 289 від 28.05.1992 року ОСОБА_2 отримала 05.01.1993 року інше жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_3.

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КВЖРЕП № 3 м. Житомира і перебуває в комунальній власності м. Житомира.

Вказана обставина встановлена рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18.10.2012 року та рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.11.2014 року, якими відмовлено ОСОБА_1 у позові до Житомирської міської ради про визнання права власності на спірну кварту за набувальною давністю.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

В судовому засіданні також встановлено, що в 1990 році ОСОБА_1 самовільно вселилась квартиру АДРЕСА_1, яка являється комунальною власністю, і проживає в ній по даний час без реєстрації по даний час.

ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу, що вона вселилась до спірної квартири з дозволу колишнього квартиронаймача ОСОБА_2

Враховуючи викладене ОСОБА_1 підлягає виселенню із квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 на користь Житомирської міської ради 243,60 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.116 ЖК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 61,88, 209, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської міської ради 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв