Справа № 202/8460/15-ц
16 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.,
при секретарі - Бєльченко Б.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 403 (одна тисяча чотириста три) грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує на те, що 06 грудня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 1350.
Від цього шлюбу у них 14.11.2006 року народився син ОСОБА_3, який на даний момент проживає разом з нею.
З вересня 2014 року вони з відповідачем не проживають однією сімєю, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі.
На даний час відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки він останній раз офіційно працював фахівцем по роботі з ключовими клієнтами у ТОВ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» та був звільнений в серпні 2013 року. З того часу офіційно ніде не працював, мав статус безробітного, заробітку не мав. Сімя проживала за її рахунок та допомоги її батьків, тому вона просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, завчасно поданою письмовою заявою сповістила суд про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив.
Оскільки ОСОБА_1 не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
06 грудня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 1350. Шлюб між сторонами розірвано не було.
Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю.
Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним і може надавати допомогу, не надав доказів того, що він має стабільний заробіток, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1403,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.11.2015 року до моменту досягнення дитиною повноліття.
Також, суд враховує, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2015 році для дітей віком від 6 до 18 років з 01.09.2015 року встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII у розмірі 1455 грн.
Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.
Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 403 (одна тисяча чотириста три) грн., починаючи стягувати аліменти з 04 листопада 2015 року та до моменту досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Д.С. Шклярук