АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/76/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Зінченко С.В.
Доповідач-Чобіток А.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,ОСОБА_3,треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві , Дев»ята Київська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві,Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна,приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оленцевич Олена Анатоліївна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,договору неукладеним,визнання права власності та витребування майна,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідачів та зазначала, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року було визнано недійсним заповіт ОСОБА_8 від 24.09.2003 року, яким вона заповіла квартиру АДРЕСА_1 на її ім»я.

За вказаним судовим рішенням 22.12.2008 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ,ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, було видано ОСОБА_6,яка стала власником спірної квартири.

28.10.2010 року ОСОБА_6 уклала договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_3.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року скасовано за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року і рішенням того ж суду від 05.02.2013 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до неї про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Таким чином заповіт ОСОБА_8 від 24.09.2003 року на її ім»я є дійсним.

Посилаючись на вказані обставини просила визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 22.12.2008 року на користь ОСОБА_6, виданого Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту ОСОБА_8 від 05.04.1995 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року, визнати неукладеним договір купівлі-продажу спірної квартири від 28.10.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнати за нею право власності на спірну квартиру та витребувати її з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шляхом виселення з квартири ОСОБА_6,ОСОБА_3 та членів їх сімей,вселивши її у дану квартиру.

РішеннямСолом»янського районного суду м. Києва від 16.07.2013 року позов ОСОБА_5 задоволено. Вирішено визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.12.2008 року, видане Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту ОСОБА_8 від 05.04.1995 року на ім»я ОСОБА_6 та рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року, визнати неукладеним договір купівлі-продажу спірної квартири від 28.10.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнати за нею право власності на спірну квартиру та витребувати її з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шляхом виселення з квартири ОСОБА_6,ОСОБА_3 та членів їх сімей, вселивши її у дану квартиру.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просив скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16.07.2013 року .Зазначене рішення скасовано в частині витребування квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 шляхом виселення її та її членів сім»ї з вказаної квартири і в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні цих вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.08.2014 року рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16.07.2013 року та апеляційного суду м. Києва від 27.03.2014 року у частині вирішення позову ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,виданого 28 грудня 2008 року ОСОБА_6,залишено без змін. В іншій частині рішення апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року скасовано і справу у цій частині передано на новий апеляційний розгляд.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 частково та скасовано ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5,третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним.

В даній справі було ухвалено рішення Подільським районним судом м. Києва від 30.03.2005 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05.10.2005 року, яким визнано заповіт ОСОБА_8 , посвідчений 24.09.2003 року Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою на користь ОСОБА_5 недійсним.

Ухвалою того ж суду від 04 серпня 2011 року, за заявою ОСОБА_5, вказане рішення суду скасовано в зв»язку з нововиявленими обставинами і рішенням суду від 5 лютого 2013 року,залишене без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні вищезазначеного позову.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року та на рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року задоволено. Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2011 року скасовано. Заяву ОСОБА_5 про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року залишено без задоволення.

Таким чином свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 22.12.2008 року на користь ОСОБА_6,виданого Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту ОСОБА_8 від 05.04.1995 року є чинним і відсутні підстави як для визнання його недійсним та так і для визнання за ОСОБА_5 право власності на спірну квартиру.

За вказаних обставин ОСОБА_6, ставши власником квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкоємця ОСОБА_8, на свій розсуд розпорядилась вказаним майном, уклавши 28.10.2010 року договір купівлі-продажу зазначеної квартири з ОСОБА_3.

В результаті вказаного правочину, укладеного відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 є власником спірної квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів на даний час, а відтак у ОСОБА_5 відсутні підстави витребовувати у нього зазначену квартиру.

Колегія суддів вважає таким,що не заслуговує на увагу посилання представника ОСОБА_5 на заочне рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року,оскільки саме в даній справі однією з її позовних вимог ОСОБА_5 є вимога про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування, яка підлягає вирішенню,саме в цій справі.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в даній справі в частині визнання неукладеним договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 від 28.10.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнання за ОСОБА_5 права власності на зазначену квартиру та витребування цієї квартири з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шляхом виселення з квартири ОСОБА_6,ОСОБА_3 та членів їх сімей,вселивши ОСОБА_5 у вказану квартиру та стягнення в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 3670 грн.40 коп. судових витрат і в означеній частині ухвалити нове рішення,яким відмовити в задоволенні вказаних вимог.

Керуючись ст.ст.88,304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частковою.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року скасувати в частині визнання неукладеним договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 від 28.10.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3,визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , витребування квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шляхом виселення з квартири ОСОБА_6, ОСОБА_3 та членів їх сімей,вселивши ОСОБА_5 у вказану квартиру та стягнення в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 3670 грн.40 коп. судових витрат.

Ухвалити в означеній частині нове рішення наступного змісту.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6,ОСОБА_3 про визнання неукладеним договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 від 28.10.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , витребування квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шляхом виселення з квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та членів їх сімей,вселивши ОСОБА_5 у вказану квартиру та стягнення в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 3670 грн.40 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 917 грн.60 коп. судового збору

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -