Справа № 505/4761/14-ц
Провадження № 2/505/69/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

при секретарі - Чебан О. Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, стверджуючи, що він позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 2550,00 грн. на строк до 25 серпня 2013 року, про що відповідач власноруч написав розписку. До теперішнього часу борг відповідачем не повернуто.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 2550,00 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі - 76,50 грн., витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 243,60 грн., витрати, пов'язані з оплатою юридичної допомоги у сумі - 350,00 грн., та відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року позовну заяву в частині стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми було залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказав, що розписку підписував, проте грошові кошти від позивача не отримував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 2550,00 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути гроші до 25 серпня 2013 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 (а.с.5).

Однак, відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, борг вчасно не повернув.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти і друга сторона зобов'язується повернути таку ж суму коштів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором.

Таким чином відповідач, підписавши розписку, взяв на себе зобов'язання щодо повернення боргу, яких не виконав, тому позовні вимоги у частині стягнення боргу підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди.

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку про відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про правомірність заявлених позивачем вимог щодо відшкодування йому моральної шкоди, а отже позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Позивач просив також стягнути на свою користь з відповідача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 243,60 грн. та з оплатою юридичної допомоги в розмірі 350,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду розрахунки та докази в підтвердження того, що вартість наданої йому юридичної допомоги складає вказану суму, а саме 350,00 грн.

При таких обставинах витрати пов'язані із оплатою правової допомоги не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи задоволення вимог про стягнення коштів, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 2550,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення або отримання копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя -