_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/67/15-ц
Провадження № 2/520/794/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким відновити становище, яке мало місце в дійсності - встановити наявність страхового стажу та зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси вчинити певні дії: зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, здійснити перерахування пенсії, зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року, коли він працював і навчався в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, про що свідчить запис в особовій картці заводу імені Жовтневої революції, в подальшому перейменованому на виробниче об'єднання «Одесапочвомаш»; з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, коли він працював у відкритому акціонерному товаристві «Одестрансавто», що підтверджується довідкою про заробіток для обчислення пенсії відкритого акціонерного товариства «Одестрансавто» від 01 лютого 2006 року № 138/1; зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси здійснити перерахування пенсії з врахуванням його страхового стажу у періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року.

Свої вимоги мотивував тим, що призначення йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси у розмірі 894 гривень не відповідає вимогам Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, страховий стаж безпідставно знижено до 42 років 8 місяців, 3-х днів, не враховано суми його одержуваних заробітних плат, що істотно порушує його соціальні права.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника управління, а також надав письмові заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши поданий позов, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 46 Конституції України передбачає, що пенсії, iншi види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати piвeнь життя, не нижчий вiд прожиткового мінімуму встановленого Законом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в відділі пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2, отримує пенсію за віком.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що на думку позивача призначення йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так Закон України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 44 даного Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 21-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Окрім того, згідно з п. 38 даного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б)здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в)перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з змінами (Закон 3668) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період, страхового стажу починаючи з липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження: довідки про заробітну плату первинними документами у період до 2016 року або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 січня 2010 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до січня 2000 року незалежно від перерв за 2012 рік.

Надана позивачем довідка про заробітну плату з ВАТ «Одестрансавто» від 01.02.2006 №138/1 за 1985-1989 рр. Управленням Пенсійного фонду не врахована при призначенні йому пенсії, оскільки підлягала обов'язковій перевірці обґрунтованості її видачі.

За письмовим повідомленням управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одесі підприємство ВАТ «Одестрансавто» з листопада 2007 року звіти до Пенсійного фонду України не надає, страхові внески з 01.11.2006 не сплачує та за юридичною адресою (Генерала Плієва, 1) не знаходиться. У зв'язку з цим управлінням неможливо встановити місцезнаходження первинних документів по нарахуванню зарплати.

Також, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920. основним документом, який підтверджує стаж роботи для призначення пенсій трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що на час навчання підтверджується дипломами посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За документами пенсійної справи страховий страж позивача складає 42 роки 8 місяців 3 дні Підстав для врахування часу навчання за записом в трудовій книжці немає, оскільки запис внесено без посилання на відповідний документ, його номер та дату видачі (графа 4), як передбачено пунктом 26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 №162.

Для перерахунку стажу позивачем не надано атестат про навчання в профтехучилищі чи архівної довідки, що підтверджує період навчання.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст.ст. 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням страхового стажу з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року, коли позивач працював і навчався в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, та здійснення перерахунку розміру пенсії управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси з урахуванням довідки про розмір заробітної плати в період з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, коли позивач працював у відкритому акціонерному товаристві "Одестрансавто" відсутні.

Окрім того, відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" закріплено перелік видатків, на які дозволяється використовувати кошти Пенсійного фонду, а сааме: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплата послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів пенсійного фонду.

Також, п. 2 ст. 73 даного Закону забороняє використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Виходячи з вищенаведеного, дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси є правомірними та цілком відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до суду з аналогічними вимогами в адміністративному провадженні і постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, розглянувши позовні вимоги ретельно та неупереджено, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі через його недоведеність.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.