Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 242/3954/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Пирогова Л.В.
Провадження № 22-ц/778/3584/15 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області про визнання недійсним акту проведення розслідування від 27.11.2014 року, зобов'язання провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві,

за апеляційними скаргами ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 квітня 2015 року у справі

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнював і доповнював. Зазначав, що під час виконання ним трудових обов'язків на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» 06.10.2014 р. з ним стався нещасний випадок, після якого він з 07.10.2014 р. по 25.11.2014 р. проходи курс амбулаторного лікування з приводу розірвання зв'язки м'язів грудини, перелом сьомого ребра та підвивих хребця. За результатами розслідування нещасного випадку комісія дійшла висновку про те, що отримана ним травма не пов'язана з виробництвом, оскільки він не звернувся до оздоровчого пункту шахти, не повідомив керівництво дільниці та підприємства, а відпрацював повну робочу зміну. Остаточно уточнивши свої вимоги, просив суд визнати недійсним акт проведення розслідування за формою Н-5 від 27.11.2014 року, зобов'язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві та скласти акт за формою Н-І відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 06 жовтня 2014 року о 03 годині 00 хвилин під час виконання ним трудових обов'язків на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна», затверджений директором ВП «Шахта «Україна» 27.11.2014 року за формою Н-5. Зобов'язано ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1 відповідно Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційних скаргах про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що зібраними у справі доказами доведено, що позивач отримав травму на виробництві, тому нещасний випадок, який стався з ним 06.10.2014р. під час роботи в шахті слід визнати таким, що пов'язаний з виробництвом, та, як наслідок, визнав недійсним та скасував складений комісією Акт форми Н-5 від 27.11.2014р. та зобов'язав відповідача провести розслідування та скласти Акт за формою Н-1.

З такими висновками суду повністю погоджується колегія, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають застосованим судом нормам матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до ст.171 КЗпП України та ст. 22 Закону України "Про охорону праці" власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 15 підпунктом 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 (з подальшими змінами) (далі по тексту Порядок) передбачено, що визнаються пов'язаними з виробництвом випадки перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював на шахті Україна електрослюсарем підземної дільниці №3 5 розряду, загальний стаж роботи 37 років 6 місяців, у тому числі на підприємстві - 8 років 8 місяців, за професією - 5 років. 06.10.2014 року, працюючи на шахті у четверту зміну, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виконували ремонтні роботи, в тому числі з вилучення матеріалів та сміття із забою №7 похилу №1. При перенесенні труби на прохідну частину виробки отримав удар твердого предмету по потилиці, внаслідок якого знепритомнів. Отямившись, допрацював зміну до кінця.

Представник відповідач не оспорював у суді першої інстанції факту отримання позивачем тілесних ушкоджень за обставин, викладених у його пояснювальній записці і позовній заяві. Проте вважає, що підстав для висновку про те, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом не має, оскільки ніхто із свідків не бачив, як все сталося, потерпілий одразу не повідомив про травму адміністрацію шахти і не звернувся до оздоровчого пункту шахти.

Проте вказані обставини не є достатньою підставою для висновку про те, що травма позивача не пов'язана з виробництвом.

Як пояснив позивач у суді першої інстанції, він не вважав травму значною, тому і не звернувся одразу до травмпункту та не доповів про травму керівника дільниці, оскільки вважав, що до наступної зміни біль минеться.

Доводи апеляційної скарги про те, що наслідки травми і отримані позивачем тілесні ушкодження не відповідають механізму їх виникнення, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях. Як вбачається із виписного епікризу ОСОБА_2, крім забиття грудної клітини справа і перелому 7 ребра справа у нього були виявлені забиття шийного відділу хребта.

Під час повторного розслідування нещасного випадку комісія не позбавлена можливості залучення до участі у справі відповідного фахівця для надання висновку про наявність або відсутність причинного зв'язку між нещасним випадком і травмами, з приводу яких ОСОБА_2 тимчасово втратив працездатність.

Ані Порядком, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не встановлено таких підстав для відмови у визнанні нещасного випадку пов'язаним з виробництвом як несвоєчасне повідомлення працівником керівництва підприємства про отримані травми, а, навпаки, передбачено можливість розслідування нещасного випадку у разі подання заяви із запізненням за такими ж самими критеріями, як і при своєчасному повідомленні.

За викладених обставин, колегія вважає, що судом постановлено обґрунтоване і правильне по суті рішення, яким захищено порушені права позивача, що є підставою для залишення його без змін згідно із вимогами ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» , Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14 квітня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: