У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь борг за договором позики у розмірі 436 000 грн, проценти - 157 288,49 грн, судовий збір - 3654 грн, всього 596 942 грн.

Позов мотивовано тим, що 23 грудня 2009 року між сторонами був укладений договір позики, згідно умов якого відповідач взяв у позику 436 000 грн і зобов'язався їх повернути до 28 лютого 2010 року. Отримання коштів підтверджено відповідною розпискою. Грошові кошти відповідачу від імені позивача передав ОСОБА_7, тому розписку ОСОБА_6 написав на його ім`я. Позику відповідач не повертає у зв'язку із чим, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 жовтня 2014 року ОСОБА_5 відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Позивач, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права просить їх скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі виходив з того, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року частково задоволено вимоги ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 273946 грн. Тобто, договір позики від 23 грудня 2009 року в сумі 436 000 грн вже був предметом судового розгляду та за даною справою вже прийнято судове рішення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суди попередніх інстанцій не врахували, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2014 року, на яке вони посилалися як на підставу для відмови у відкритті провадження у справі, було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за договором позики від 23 грудня 2010 року у розмірі 436 000 грн. Апеляційний суд відмовив у задоволенні цих вимог виходячи з того, що договір позики між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не укладався, ОСОБА_7 не мав права вимоги до ОСОБА_6, яку начебто передав ОСОБА_5, а тому вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. При цьому, апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_7 по вказаному договору не є кредитором, оскільки грошей в позику не надавав, а лише передав кошти за дорученням ОСОБА_5 та отримав за це розписку.

Саме на ці обставини посилався позивач у поданій у серпні 2014 року позовній заяві. Тобто, поданої з інших підстав, ніж вже розглянута судом.

Вищевказані обставини не були враховані судами попередніх інстанцій, що призвело до необґрунтованої відмови позивачу у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій слід скасувати з підстав, передбачених ч.1 ст.338 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2014 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська