Справа № 744/124/15-ц
Провадження № 2/744/39/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Поповича В.В.

при секретарі Фільчаговій Г.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди з відповідача, мотивуючи слідуючими підставами.

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 68 гривень в доход держави.

Правопорушення було скоєне за наступних обставин.

02.10.2014 року о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи в громадському місці в селі Олександрівка Семенівського району Чернігівської області біля сільської Ради висловлювався брутальною лайкою на адресу позивача.

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2015 року постанову Семенівського районного суду від 10.12.2014 року залишено без змін.

Далі позивач констатує у своїй позовній заяві вимоги статей 270, 275, 276, 280 ЦК України, вимоги п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вимоги статті 68 Конституції України, вимоги пункту 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (а. с. 4).

Позивач у позовній заяві зазначає, що своїми діями, які виразилися в брутальній лайці з боку ОСОБА_2 на нього в присутності сторонніх осіб - працівників Державної фіскальної служби ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в громадському місці, а саме на вулиці біля сільської ради в с. Олександрівка Семенівського району Чернігівської області принизило його честь та гідність як людини та громадянина. З вини відповідача він відчував глибокий сором від присутності при його діях сторонніх осіб. Довгий час, близько двох тижнів він не міг заспокоїтися, тяжко переживаючи нанесену ОСОБА_2 образу. З його вини, він був вимушений звертатися до правоохоронних органів про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, витрачати при цьому свій час на дачу пояснень заново переживаючи приниження своєї честі та гідності. На думку позивача ОСОБА_2 заподіяв моральну шкоду, приниженням його честі та гідності, та вважає, що він повинен компенсувати позивачу це в грошовому еквіваленті в сумі 6 000 гривень.

Така сума відповідає характеру заподіяної йому моральної шкоди, який пройшов до відновлення того попереднього емоційного стану в якому він був до правопорушення, що вчинив відносно нього відповідач, витрат його часу на встановлення справедливості.

На думку позивача викладене повністю підтверджується постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2014 року та постановою апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2015 року, які набрали законної сили і тому не підлягають повторному доказуванню.

Позивач просить зобовязати відповідача вибачитись перед ним в присутності працівників Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Комсомольська, 11) ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди 6 000 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати повязані з розглядом справи.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та додатково показав, що відповідач посягнув на його честь, гідність, ділову репутацію своїми діями у присутності сторонніх осіб. Раніше він працював у правоохоронних органах дільничим інспектором, потім у СІЗО міста Чернігова, а коли вийшов на пенсію 25 листопада 2000 року, то працював ще у охоронній структурі. За час служби йому оголошували подяку, копію якої він додає. Відповідач порушує вимоги законів. Він користується у жителів села доброю репутацією, але після факту хуліганства, він морально страждав тривалий час більше трьох місяців, з моменту хуліганських дій відповідача до вступу постанови суду у законну силу. Весь цей період часу, йому було соромно перед колишніми працівниками, з якими він раніше працював у правоохоронних органах. Йому приходилось уникати зустрічі з ними, так як було неприємно. На його думку моральна шкода складає 6000 гривень. Окрім того, просить суд стягнути на свою користь з відповідача судові витрати за сплачений судовий збір, за проїзд у судові засідання та подачу позову з міста Чернігова до міста Семенівка, а також витрати за 20 екземплярів газети «Деснянська правда», згідно квитанції 50 гривень сплачені ним наперед, у звязку з тим, що у наступному номеру газети повинна опублікуватись стаття про відповідача. Він вважає, що саме відповідач повинен йому сплатити ці витрати.

Також його стан здоровя погіршився 30 жовтня 2014 року, коли він дізнався, що правоохоронні органи до відповідача не прийняли відповідних заходів. Він хворіє з 2012 року бронхіальною астмою, тому в цей день йому прийшлось купити ліки, а саме «Беродуал» вартістю 178 гривень, які він також просить суд стягнути на свою користь, довідку додає.

Він відмовляється від позову у частині зобовязання вибачитись перед ним у присутності працівників фіскальної служби ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відносини з відповідачем не дружні.

Відповідач позов не визнав з підстав наведених у запереченнях та показав, що протягом 2-3 років позивач пише на нього скарги у різні інстанції. Неприязні стосунки з позивачем почались три роки тому, коли він дізнався, що позивач вчинив незаконну рубку дерев, а він на той час працював лісником. Жителі села Костобобрів, де позивач проживав з ним по сусідству, не поважають позивача. Не визнає жодних вимог позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав з підстав наведених у запереченнях та додатково пояснив, що моральна шкода позивачу не завдана. Позивач звільнився з правоохоронних органів у 2000 році, тобто 15 років тому, а взагалі на пенсії 8 років. За період роботи позивач не був публічною особою, тому ніяка ділова репутація, гідність, честь не порушені. Всі вимоги позивача є безпідставними, просить відмовити у позові. Витрати на ліки, на газети, також не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, враховуючи слідуючі підстави.

По справі доведено доказами, які підтверджують завдання моральної (немайнової) шкоди позивачу, внаслідок дрібного хуліганства відповідача, а саме даними постанови суду від 10 грудня 2014 року, згідно яких відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення за ст. 173 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 68 гривень у доход держави.

Суд дійшов висновку, що зазначена позивачем сума моральної (немайнової) шкоди 6000 (шість тисяч) гривень є занадто завищеною і не відповідає вимогам розумності та справедливості.

У контексті вимог ст. 23 ЦК України, пунктів 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року ««Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок них чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних: життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач зазначив тривале моральне страждання, конкретизуючи термін більше трьох місяців, саме такий період пройшов з моменту вчинення хуліганських дій відповідача до вступу у законну силу постанови про визнання останнього винним, що характеризує глибину та обсяг страждань душевних,психологічних, разом з тим позивач зазначив, що хворіє з 2012 року хворобою бронхіальна астма, і 30 жовтня 2014 року у нього сталось погіршення стану здоровя, у звязку з тим, що він отримав у цей день повідомлення від правоохоронних органів про неприйняття заходів до відповідача. Як зазначає позивач йому довелось придбати препарат «Беродуал» вартістю 178 гривень.

Суд вважає, що дана сума 178 гривень не може бути задоволена на користь позивача з відповідача, враховуючи, що відсутні будь які дії відповідача у даному випадку, які могли б спричинити моральну шкоду. Дії відповідача носили одноразовий характер 02 жовтня 2014 року і були направлені на особисті немайнові права позивача.

Також не підлягає задоволенню сума 50 гривень, згідно квитанції від 05 березня 2015 року, які були витрачені позивачем на замовлення 20 газет, які мають вийти до друку у газеті «Деснянська правда», у звязку з тим, що позивач реалізував своє право звернутись до газети про висвітлення факту хуліганських дій відповідача по відношенню до нього та провів оплату 20 екземплярів газети. Такі витрати не повязані з діями відповідача.

На увагу заслуговують витрати позивачем, які понесені ним на проїзд з місця проживання до суду на розгляд справи згідно наданих підтверджуючих документів. Але зазначені витрати 306 гривень 09 копійок підлягають стягненню з відповідача у відповідності вимог ст. 88 ЦПК України, де зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено пропорційно від суми 306 гривень 09 копійок стягненню підлягає 1/20 частка від суми.

Судові витрати на суму 246 гривень 60 копійок сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у відповідності пропорційно від зазначеної вище суми 1/20 частки.

Суд вважає за необхідне, прийняти відмову від позову у частині зобовязання вибачитись у присутності працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 32, 34, 55 Конституції України, ст. ст.10, 16, 23, 275-277, 280, 297, 1167 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди задовільнити частково.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 у частині позову до ОСОБА_2 про зобовязання вибачитись у присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 300 (триста) гривень завданої моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 12 (дванадцять) гривень 33 копійки судового збору.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 15 гривень 30 копійок витрат за проїзд на судові засідання та подачу позову.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Попович