Справа № 362/6201/15-ц
Провадження № 2/362/2520/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарях - Лущик Т.М., Шевченко О.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просять визнати за нею в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,5950 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що розташована на території села Саливонки Васильківського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаної земельної ділянки, оскільки нею не пред'явлено правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно на ім'я спадкодавця.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Відповідачі у своїх заявах просили розглянути справу у їх відсутності (відсутності їх представників) та не заперечили щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16 лютого 2012 року (а.с. 11).

Спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_2, про що свідчать свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.09.1979 року та свідоцтво про народження (повторне) серії НОМЕР_3 від 25.12.2012 року (а.с. 10).

З копії матеріалів спадкової справи № 91/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 вбачається, що його дружина ОСОБА_5 у встановлений законом спосіб відмовилася від прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого батька, що також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого.

Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю. від 22.10.2014 року Вих. № 901/02/31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки, площею 0,5950 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що розташована на території села Саливонки Васильківського району Київської області, оскільки спадкоємцем не пред'явлений правовстановлючий документ на таке майно, ОСОБА_4, який прийняв і оформив спадщину після свого померлого батька, державний акт на землю не отримав і своє право власності на землю не зареєстрував (а.с. 18).

Тобто, у зв'язку із своєю смертю ОСОБА_4 не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на частину вказаної земельної ділянки в порядку спадкування після свого батька.

Норма статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частина перша статті 126 ЗК України визначала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Зокрема, з матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні витребуваних судом матеріалів спадкових справ №№ 77/2002 і 91/2012 щодо майна померлих ОСОБА_7 і ОСОБА_4 відповідно, вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку належало спадкодавцеві померлого ОСОБА_4 - його батьку ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Саливонківською сільською радою 16.05.2003 року (а.с. 15).

При цьому, зазначену земельну ділянку після нього в рівних частках успадкували його сини ОСОБА_4 І ОСОБА_3, що вбачається з матеріалів спадкової справи, а тому позивач спадкує після свого батьк саме ? частину вказаної земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

При цьому суд враховує, що з наведених вище об'єктивних причин спадкодавець позивача не встиг оформити право власності на спадкові земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу, як і не перешкоджали її спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів.

Отже, та обставина, що ОСОБА_4 за життя не встиг переоформити (оформити) державний акт на право власності на землю на своє ім'я не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на частину земельної ділянки, яка залишилась після смерті її батька.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на відповідну частину спадкового майна.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст. ст. 1216, 1218, 1267, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 62, 64, 169, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,5950 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, що розташована на території села Саливонки Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий