Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/7345/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/1949/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 26" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 08.08.2008 року ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у сумі 65000 доларів США, та зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

ОСОБА_3 неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 10.07.2014 p. має прострочену заборгованість: за кредитом - 63 196,40 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 739 128,73 грн., по відсотках - 39 868,93 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 466 296,68 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором 08.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно умов якого відповідачі відповідають перед банком за порушення обов'язків за договором як солідарні боржники.

28.11.2012 p. між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації.

28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторинг Відповідно до п.2.1, 2.2. договору ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відступає ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить ТОВ "ФК "Вектор Плюс" на підставі документації.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 08.08.2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3

На підставі зазначеного просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість - 1 205 425,41 грн., а саме: за кредитом - 63 196,40 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 73 9128,73 грн.; по відсотках - 39868,93 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 466 296,68 грн.; та витрати по сплаті судового збору у сумі - 3654,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ "Кредитні ініціативи" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами право вимоги позивача до відповідачів, а також не надано розрахунку заборгованості з часу укладання кредитного договору, а тому позов є недоведеним.

Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК Українипідставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК Українипередбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК Українипередбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

За положеннями ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК Українипередбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0711/0808/45-042, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 65 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних на строк по 08.08.2038 року (а.с.4-8).

Як вбачається з п.3.1 кредитного договору, ОСОБА_3, починаючи з 10.09.2008 року зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення фіксованих платежів в сумі 693,72 доларів США в термін до 10 числа кожного місяця.

Положеннями пунктів 9.1 - 9.3 вказаного вище договору про надання споживчого кредиту передбачено, що у випадку непогашення кредиту та/або процентів у терміни, передбачені п.2.1 Договору, та/або порушення позичальником строків, встановлених пунктами 3.1,3.3. цього Договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів в порядку, передбаченому пунктами 9.2, 9.3 Договору. Позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повній мірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору.

Відповідно до п.10.3 Договору сторони домовились, що будь-яке порушення Договору повинно розглядатись як істотне порушення договору, яке надає право банку в порядку, визначеному цим договором, змінювати строки виконання зобов'язань позичальника за договором та/або незалежно від встановлених строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника повернення кредиту та/або прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 08.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0711/0808/45-042-Р-1, за умовами якого відповідачі відповідають перед банком за порушення обов'язків за договором як солідарні боржники (а.с.14).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2012 року по цивільній справі №2-4512/11 позовні вимоги ПАТ "Сведабанк" до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0711/0808/45-042 від 08 серпня 2008 року задоволено в повному обсязі, стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 634 119 грн. 99 коп.(що еквівалентно 79527 доларів США) та 18751 грн.52 коп. - пеня. Рішення набуло законної сили 30 січня 2012 року ( а.с.81-82).

В рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2012 року по цивільній справі №2-4512/11 (описовій, мотивувальній та резолютивній частинах) не зазначено складових частин заборгованості за кредитним договором, укладеним 08.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_4, а міститься лише загальний розмір вимог.

З метою повного та всебічного розгляду справи, апеляційним судом було витребувано цивільну справу №2-3644/2011 року за позовом ПАТ "Сведабанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 0711/0808/45-042 від 08 серпня 2008 року в розмірі 634 119 грн. 99 коп., що еквівалентно 79 527,44 доларів США (63 186,40 доларів США - заборгованість за кредитом, 16 331,04 доларів США- заборгованість за відсотками), та пені в сумі 18751 грн.52 коп., позивач посилався на ті обставини, що відповідач, отримавши повідомлення про зміну умов кредитного договору 18.01.2011 року, не виконав обов'язок про повернення достроково всієї суми позики та відсотків.

Про зміну умов Кредитного договору № 0711/0808/45-042 від 08 серпня 2008 року свідчить повідомлення №04/08 від 13 січня 2011 року, надіслана банком на адресу відповідачів, яка міститься в матеріалах зазначеної справи, та яку ОСОБА_3 отримав особисто 18.01.2011 року (а.с. 25).

Задовольняючи вимоги позивача, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя 15 березня 2012 року, встановивши неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК Українидійшов висновку про дострокове стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведабанк" суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 27.02.2012 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-3644, виданим Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя 17 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведабанк" заборгованості в сумі 652 871,51 грн. (а.с.83).

Відповідно до ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Судом першої інстанції також встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк", та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу №15 ( а.с.27-33).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу, відповідно до п.п.2.1,2.2 договору Клієнт (ФК "Вектор Плюс") відступає Фактору (ТОВ "Кредитні ініціативи") свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів ( а.с.8-16).

Пунктами 2.2.3 договорів факторингу, укладених 28.11.2012 року як між ПАТ "Сведбанк", та Факторінговою компанією "Вектор Плюс", так і між ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" передбачено, що право вимоги за договорами поруки переходить від Клієнта до Фактора одночасно з переходом прав вимоги на підставі договору факторингу та в силу закону без необхідності укладання окремого договору передачі прав вимоги за договорами поруки (а.с. 28, 35).

За правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2013 року задоволено заяву ПАТ "Сведбанк" про зміну сторони у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-3644, виданим 17 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ "Сведбанк" заборгованості в сумі 652 871,51 грн., замінено стягувача ПАТ "Сведбанк" на ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 81). Ухвала суду від 21 червня 2013 року на теперішній час не оскаржена сторонами та заінтересованими особами та не скасована.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0711/0808/45-042 від 08 серпня 2008 року позивальником, згідно з яким є ОСОБА_3

З огляду на викладене, суд першої інстанції, дослідивши угоди між юридичними особами, які не були учасниками зазначеної справи (ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Вектор плюс"), без залучення відповідних учасників до участі в справі, без витребування у них документів, яки могли підтвердити або спростувати висновки суду щодо укладення угод між юридичними особами та інших обставин щодо зміни кредитора в зобов'язанні, дійшов помилкового висновку щодо не набуття ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до ОСОБА_4

За положеннями ст.625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У роз'ясненнях, що містяться в пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"зазначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, з ухваленням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя рішення від 17 січня 2012 року по цивільній справі №2-3644/2011 про задоволення вимог кредитора - ПАТ "Сведбанк", яким у зв'язку зі змінами умов договору було стягнуто достроково в повному обсязі заборгованість по тілу кредиту в сумі 63 196,40 доларів США та заборгованість по відсотках по відсотках - 39 868,93 доларів США, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК Українипозивач не заявляв.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року по цивільній справі №6-25812св14.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.309 ЦПК України підлягає зміні в частині правового обгрунтовання підстав відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2014 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: