Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Леміш О.М.

При секретарі - Химинець О.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України у Закарпатській області про позбавлення особи права користування житловим приміщенням -

Встановив:

В Ужгородський міськрайонний суд звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України у Закарпатській області про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

ОСОБА_3 вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, її батько ОСОБА_4 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області.

Свідоцтвом про смерть серія 1-ФМ № 172767 від 14.08.2014 р. батько ОСОБА_4 помер.

На випадок смерті батько залишив заповіт посвідчений секретарем Сюртівської сільської ради від 24.04.2013 р. за № 66, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів мені.

Довідкою про склад сім`ї виданою Сюртівською сільською радою доводиться, що вона була прописана та проживала з батьком на день смерті та відповідно як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину.

Також, іншою довідкою про склад сім`ї виданою Сюртівською сільською радою підтверджується, що в успадкованому будинку зареєстрований але не проживає більше чотирьох років відповідач по справі ОСОБА_2, який доводиться їй колишнім чоловіком.

Так, 23.02.1991 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦС по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції за актовим записом №135. Від даного шлюбу є троє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 06.08.1993 р.н та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.02.2012 року по справі № 2-4674/11 даний шлюб було розірвано.

Рішенням суду було встановлено обставину сторони тривалий період часу разом не проживають, бажання примирення у них немає і таке є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними буде суперечити їх особистим інтересам, може негативно відображатися на здоров'ї сторін та вихованні їх дітей.

Тобто наведеним рішенням суду доводиться що відповідач як мінімум з 2012 року у її будинку в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області - не проживає.

Відповідач будучи зареєстрованим у її будинку та не проживаючи в ньому фактично створює перешкоди у користуванні ним та порушує її права як власника.

Цього року їй не вдалося отримати субсидію на комунальні послуги через те, що відповідач прописаний у її будинку.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі.

Представник від Ужгородського РВ ГУ ДМС України у Закарпатській області надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позову.

Заслухавши сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, ОСОБА_4 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області.

Свідоцтвом про смерть серія 1-ФМ № 172767 від 14.08.2014 р. доводиться, що ОСОБА_4 помер.

На випадок смерті ОСОБА_4 залишив заповіт посвідчений секретарем Сюртівської сільської ради від 24.04.2013 р. за № 66, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_1.

Довідкою про склад сім`ї виданою Сюртівською сільською радою доводиться, що ОСОБА_1 була прописана та проживала з батьком ОСОБА_4 на день смерті та відповідно, як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину.

Відповідно постанови № 5 пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"

Також, іншою довідкою про склад сім`ї виданою Сюртівською сільською радою підтверджується, що в успадкованому будинку зареєстрований але не проживає біля чотирьох років відповідач по справі ОСОБА_2, який доводиться позивачці колишнім чоловіком.

23.02.1991 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦС по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції за актовим записом №135. Від даного шлюбу є троє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 06.08.1993 р.н та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.02.2012 року по справі № 2-4674/11 даний шлюб було розірвано.

Рішенням суду було встановлено обставину сторони тривалий період часу разом не проживають, бажання примирення у них немає і таке є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними буде суперечити їх особистим інтересам, може негативно відображатися на здоров'ї сторін та вихованні їх дітей.

Наведеним рішенням суду доводиться, що відповідач як мінімум з 2012 року у будинку ОСОБА_1 в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області - не проживає.

Відповідач будучи зареєстрованим у будинку ОСОБА_1 та не проживаючи в ньому фактично створює перешкоди у користуванні ним та порушує її права як власника.

В зв'язку з цим року їй не вдалося отримати субсидію на комунальні послуги через те, що відповідач прописаний у даному будинку.

Так, згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 даного кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ч.1 ст. 321 ЦК України, «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Слід також зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть».

Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

У зв'язку з наведеним позов підлягає задоволенню в повному обсязі..

На підставі викладеного й у відповідності з ст. 16, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України.,

Рішив:

ОСОБА_3 Кавлівни до ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України у Закарпатській області про позбавлення особи права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним ОСОБА_8 житловим приміщенням житловим будинком в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні будинку в с. Сюрте, вул. Ш. Петефі, буд. № 4, Ужгородського району, Закарпатської області.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9М