Справа №: 398/7879/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

"25" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі : головуючого судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2, де заінтересованою особою є ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 р. про забезпечення позову у цивільній справі № 3987/4820/14-ц та зобовязання відкрити виконавче провадження та вжити негайних заходів з забезпечення позову у цивільній справі.

Протиправність дій державного виконавця заявник мотивує тим, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 р. задоволена її заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі, які зареєстровані за ОСОБА_3. Ухвала підлягала негайному виконання.

Між тим, 3 листопада 2014 р. після тривалого зволікання державний виконавець Бевз Л. В. винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що в ухвалі не зазначено строк предявлення її до виконання та повні відомості про особу, якій передається майно на зберігання, - ТОВ « КД- ТРАНС».

Процедура опису та арешту майна, а також передачі його на зберігання особі регламентовано п.4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Жодних обмежень для передачі майна цій юридичній особі не вбачається. Державний нотаріус безпідставно відмовив у відкритті виконавчого провадження.

Від представника заявника - ОСОБА_4 та старшого державного виконавця Бевз Л. В. надійшли заяви з проханням розглядати скаргу за їх відсутності.

Представник заявника - ОСОБА_4 з посиланням на п.4.2.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 р. № 512/5, в письмових поясненнях зазначає, що в разі якщо опис і арешт майна здійснюється на виконання рішення про забезпечення позову, іншій особі майно на зберігання може бути передано в тому числі у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання. Причини та підстави, за якими державний виконавець не виконала ухвалу суду та не передала на зберігання майно іншій особі, зазначеній в ухвалі суду, ОСОБА_2 не пояснює. Між тим, обовязковість рішень суду Конституцією України віднесено до основних засад судочинства.

Державний виконавець бевз Л.В. подала письмові заперечення проти скарги та зазначила, що вважає відмову у відкритті провадження правомірною, оскільки в ухвалі суду про забезпечення позову, копія якої тричі надходила до відділу ДВС, не вказано прізвище, імя та по батькові зберігача. Сама ОСОБА_1 володіла інформацією і їй неодноразово надсилалися постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, востаннє - від 3 листопада 2014 р. Суд не звернув увагу на те, що транспортні засоби не належать ОСОБА_3 Вони зняті з постійного обліку в липні 2014 р.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 14 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню. До них в тому числі відносяться ухвали судів у цивільних справах.

Згідно п.3 ч.3 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» негайному виконанню підлягають рішення, якщо негайне виконання передбачено законом і про це зазначено у виконавчому документі.

У разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання ( ч.4 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»).

Ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 серпня 2014 р. за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, про що в ній безпосередньо зазначено.

В ухвалі, як того вимагає ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», також зазначено дані юридичної особи, якій має бути передано майно.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а саме посилання на неможливість попередити юридичну особу про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, є надуманими і націленими на ухилення від виконання ухвали суду про забезпечення позову.

В своїх запереченнях державний виконавець вдався до оцінки суті ухвали, піддаючи сумніву правильність висновку про накладення арешту, в той час коли транспортні засоби не обліковуються за ОСОБА_5, що на думку суду є неприпустимим. Ухвала суду про забезпечення позову набрала законної сили.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи (ч.4 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене суд вважає, що дії державного виконавця не відповідають закону, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі ст. 388 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються на відділ ДВС , оскільки скарга заявника задоволена.

Керуючись ст.ст.386, 387, 388 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2, де заінтересованою особою є ОСОБА_3, задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження

Визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 3 листопада 2014 р. з виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 серпня 2014 р. про забезпечення позову.

Зобовязати державного виконавця відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 серпня 2014 р. про забезпечення позову.

Стягнути з відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області на користь держави судовий збір на суму 243 грн. 60 коп.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя