Справа № 534/2536/14-ц
Провадження № 2/ 534/203/15
Рішення

Іменем України

17 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

представника позивача Фаустова Ю.Ю.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В вересні 2014 року ПАТ „Райфайзен Банк Аваль" звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 259 341,06 доларів США та судові витрати в сумі 3 654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами положень кредитного договору.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду від 18 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ „Райфайзен Банк Аваль" були задоволені повністю. Постановлено стягнути в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 259 341,06 доларів США та судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 22.01.2015 року (а.с. 140) заочне рішення суду за заявою відповідачів було скасоване відповідно до положень п.2 ч.3 ст.231 ЦПК України

18 березня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення обсягу позовних вимог до суми 288 960, 50 доларів США (а.с. 163-164). В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідачі, не заперечуючи по суті самого факту виниклої заборгованості, позов не визнали, посилаючись на необхідність перегляду умов договору через їх несправедливість. Відсутність детального розпису загальної вартості кредиту та попередження про можливий валютний ризик в кінцевому підсумку призвели до того, що дійсна сукупна вартість кредиту виявилася значно вищою, ніж та, на яку вони розраховували, і яку на даний час в зв'язку із підвищенням курсу долара не в змозі погасити. Навести більш детальні заперечення на позов не мають можливості через відсутність їх представника в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутність представника відповідачів, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.169 ЦПК України та враховуючи , що після скасування заочного рішення у даній справі, вона тричі (а.с.155,198,206) відкладалась розглядом за клопотанням сторони відповідача, суд має всі підстави, з огляду на встановлену Законом розумність строку розгляду справ, провести її розгляд у відсутність представника відповідачів.

Отже, заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені ними письмові докази, суд встановив наступне:

17 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та ФО-П ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 010/08-1064, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 279 200,00 дол. США зі строком повернення згідно графіка, але не пізніше 08.06.2018 року зі сплатою 14,75 % річних. (а.с. 4-7). Даний договір збув забезпечений укладеним з ОСОБА_3 договором поруки № 010/08-1064 від 17.06.2008 року (а.с. 8).

На виконання умов згаданого кредитного договору, надання кредиту проводилось позивачем шляхом перерахування готівкових коштів з кредитного на поточний рахунки Позичальника (а.с. 10-53) у відповідності до поданих ним заявок (а.с. 54,57), тобто взяті за договором зобов'язання позивач виконав повністю.

Проте, в порушення п.п. 3,6, 6.1 Договору, взяті зобов'язання по поверненню сум кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, не виконує Позичальник. Згідно представлених Банком розрахунків /механізм проведення яких не спростований стороною відповідачів/ станом на 11 березня 2015 року загальна сума заборгованності по кредитному договору № 010/08-1064 від 17 червня 2008 року / з врахуванням заборгованості по тілу кредиту, прострочених процентів та пені/ становить 288 960, 50 доларів США.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються гл.16, 47-51,71 ЦК України, ЗУ " Про захист прав споживачів", ЗУ "Про банки і банківську діяльність" та умовами укладених сторонами договорів.

Аналіз наданих по справі доказів дає суду підставу дійти висновку про порушення ФОП ОСОБА_2 взятих по кредитному договору зобов'язань /в формі їх неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строки, визначені кредитним договором.

Факт укладення сторонами договору в письмовій формі з зазначенням виду, суми та строку кредиту, типу відсоткової ставки, сукупної вартості кредиту, умов його забезпечення та повернення, і крім того, часткове виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань є свідченням відсутності у нього спотворного уявлення про обставини, що дійсно мали місце і виникли з укладенням кредитного договору. Не є таким, що заслуговує на увагу мотив відповідача щодо його необізнанності стосовно валютних ризиків, оскільки будучі абсолютно вільним у виборі виду кредиту, він обрав саме валютний кредит.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами укладеного договору п.10.1 (а.с.6) за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованності за кожний день прострочення.

Отже, прострочення ФОП ОСОБА_2 виконання зобов'язання (ст..612 ЦК України) є підставою для задоволення пред'явлених Кредитором вимог та задоволення заявленого в цій частині позову.

Порука, як вид забезпечення виконання ФОП ОСОБА_2 основного зобов'язання за кредитним договором, має правові наслідки лише у разі порушення боржником зобов'язання, яке було забезпечене відповідним чином (ст.ст. 554, 559, 589, 590 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування поруки, як виду забезпечення основного зобов'язання Позичальника, суд виходить з наступного:

Згідно з п.п. 2.1-2.2.7 Договору (а.с 8) відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов'язання, так і при невиконанні Позичальником Зобов'язань в цілому. Відповідно до узгодженого сторонами порядку виконання зобов'язання Поручителем Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Договором строк виконання Позичальником Зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій частині ( п.2.6. Договору).

Як вбачається із наданих позивачем розрахунків заборгованності за кредитним договором, в порушення встановлених Кредитним договором строків, взяті на себе основні зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом ФОП ОСОБА_2 востаннє виконав в червні 2014 року (а.с. 165),

17.07.2014 року відповідачам була направлена вимога про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором з попередженням про наслідки невиконання зобов'язання за договором (а.с. 58).

Отже, дотримання банком процедури обов'язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання Позичальника /яка є однією з умов, за наявності якої Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконанння зобов'язання/ є підставою також для задоволення вимоги, пред'явленої ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" .до поручителя ОСОБА_3

Відповідно до загальної норми щодо правового наслідку порушення зобов"язання, забезпеченого порукою /ст. 554 ЦК України/ у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, та інше.

Питання про судові витрати вирішене судом у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 554, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) , ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в сумі 288 960 (двісті вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят) доларів США 50 центів.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) , ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі по 1827 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис Т.В. Окунь

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В. Окунь