У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Мазур Л.М., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «ім. О.С. Панасюка» про стягнення грошової вартості майнового паю, за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «ім. О.С. Панасюка» на заочне рішення Турійського районного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_4 був членом колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Кірова» (правонаступником якого є сільськогосподарський виробничий кооператив «ім. О.С. Панасюка»; далі - СВК «ім. О.С. Панасюка») і мав у даному господарстві майновий пай на загальну суму 14 184 грн. Після смерті батька він успадкував усе належне йому майно, отримавши також свідоцтво про право власності на майновий пай члена СВК «ім. О.С. Панасюка». Крім того, позивач зазначив, що у 2012 році неодноразово звертався до адміністрації СВК «ім. О.С. Панасюка» з проханням виділити йому успадкований майновий пай у грошовій або натуральній формі. Однак належну йому частку майнового паю від відповідача так і не отримав. Вважаючи свої права як власника успадкованого майна порушеними, просив суд стягнути з відповідача СВК «ім. О.С. Панасюка» на свою користь 11 347 грн 20 коп., що становить вартість майнового паю, та відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору.

Заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року, позов задоволено. Стягнуто із СВК «ім. О.С. Панасюка» на користь ОСОБА_3 майновий пай в грошовому еквіваленті в сумі 11 347 грн 20 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі СВК «ім. О.С. Панасюка», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідачем СВК «ім. О. С. Панасюка» безпідставно порушуються майнові права ОСОБА_3 щодо отримання успадкованого ним майнового паю після смерті батька, який був членом кооперативу.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_4 успадкував майновий пай померлого в СВК «ім. О.С. Панасюка» вартістю 14 784 грн, що становить 0,35 % від загальної вартості майна майнового фонду кооперативу. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2012 року ОСОБА_3 успадкував після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належний йому майновий пай в пайовому фонді СВК «ім. О.С. Панасюка», який є правонаступником КСП ім. Кірова, вартістю 14 184 грн станом на 1 грудня 2001 року.

Відповідно до п. 5.8 статуту СВК ім. О.С. Панасюка, у разі смерті члена кооперативу, відповідно до чинного законодавства України спадкоємцю при його відмові до вступу в кооператив або у разі відмови в прийнятті до членів кооперативу виплачується вартість частки майна кооперативу, що пропорційна паю правопопередника або спадкоємця у майні кооперативу. Порядок виплат визначено у пунктах 5.2, 5.3, 5.4 Статуту СВК «ім. О.С. Панасюка».

Судами зазначено, що позивач ОСОБА_3, отримавши свідоцтво про право власності на майновий пай 29 жовтня 2012 року, звертався до відповідача з проханням про виплату грошової компенсації даного паю та отримав від СВК довідки про його структуру станом на 4 березня 2014 року і порядок видачі майнового паю.

Разом з тим судами не було звернуто уваги на те, що у матеріалах справи відсутня письмова заява ОСОБА_3 про виплату йому вартості частки майна кооперативу. Наявність довідок про структуру майнового паю позивача може свідчити про те, що він звертався до кооперативу з проханням надати відповідну інформацію, а не виплатити спірну частку.

Статтями 59, 60 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статутом СВК «ім. О.С. Панасюка» (п. п. 5.1, 5.2. 5.4, 5.8 зі змінами) передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі смерті члена кооперативу. При цьому спадкоємцю виплачується вартість частини майна кооперативу, що пропорційна паю правопопередника або спадкоємця у майні кооперативу. Строк отримання майнового паю не може перевищувати 2 років, а відлік цього строку починається з 1 січня року, що наступає після моменту виходу з кооперативу. Зазначені виплати проводяться не пізніше, ніж через 30 днів після затвердження фінансового звіту за рік, в якому член кооперативу вийшов з кооперативу.

Таким чином, судам необхідно перевірити, чи була дотримана процедура звернення позивача до кооперативу щодо виплати вартості частки майна кооперативу, яка передбачена статутом та чинним законодавством.

Крім того, судами не було звернуто уваги на доводи відповідача про те, що члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, які визначені рішенням зборів співвласників паїв. У випадку незгоди з таким рішенням вони можуть вимагати виділу своєї частки із спільної власності, подавши відповідний позов до інших учасників спільної власності, оскільки передача іншого майна, ніж те, яке визначене зборами співвласників, без звернення до суду з таким позовом неможлива. Таким чином, задовольняючи позов та стягуючи грошові кошти, суди не звернули уваги, що відповідач фактично володіє майном.

Отже, суди не дотрималися встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «ім. О.С. Панасюка» задовольнити.

Заочне рішення Турійського районного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

Л.М. Мазур

С.Ф. Хопта