№пр.2/521/511/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Буран О.М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, за участю Прокуратури Малиновського району м.Одеси в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 та просила позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі у період з 30.12.1995 по 19.10.2005 роки, який за рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу народилася донька: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначила, що у лютому 2004 року відповідач зібрав з квартири особисті речі та покинув родину. З цього часу він фактично самоусунувся від виховання дитини, не проявляв та не проявляє до неї ніякого батьківського піклування, нехтує своїми батьківськими обов*язками. За весь час навчання дочки у шкільній установі та у коледжі, відповідач ніякої участі у суспільному житті дочки не приймав, до школи жодного разу не з'являвся, успіхами доньки не цікавився. 29.03.2008 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, який замінив дитині батька, утримує її, піклується нею, як рідною дочкою. Оскільки ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків суперечить інтересам дитини, позивач, з метою відновлення свого порушеного права, діючи в інтересах дочки, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду та просить на підставі ст.164 СК України, задовольнити позовні у повному обсязі.

Позивач та його представник, діючий за ордером серії НОМЕР_1 від 25.07.2014р. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити, зазначили, що відповідач фактично усунувся від виховання дитини, не проявляє до неї ніякого батьківського піклування, не проявляє турботи щодо її долі, здоров*я, формування її внутрішнього світу та самоусвідомлення. За час навчання дочки у шкільній установі та у коледжі, відповідач ніякої участі у суспільному житті дочки не приймав, до школи жодного разу не з'являвся, успіхами доньки не цікавився.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що через негативні стосунки позивача до нього, оговори батька перед дитиною та створення з боку ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні та вихованні дочки, ОСОБА_3 не мав змоги постійно та безперервно брати участь у житті дитини. Проте відповідач вказав, що справно сплачує аліменти на утримання дитини, не має шкідливих звичок, є законослухняним громадянином, має власну родину та намагається налагодити стосунки з рідною дочкою. Також відповідач зазначив, що має на меті в майбутньому надати дочці ОСОБА_2 належну професійну освіту. Відповідач вважає, що припинення шлюбних стосунків з позивачем, її особисті погляди на виниклу ситуацію в цілому та залишення дочки проживати разом із матір*ю - не є приводом для позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради у судові засідання, сповіщений належним чином, не з*явився, проте надав висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 13.06.2013 року № 2070/01-20 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_2, у якому вважають недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3

Залучений до участі у справі представник прокуратури Малиновського району м. Одеси у судовому засіданні просив розглянути справу згідно вимог чинного законодавства з урахуванням інтересів ОСОБА_2

ОСОБА_2 у судовому засіданні особисто висловила своє бажання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неї, зазначила, що не бачилась з батьком з моменту його розлучення з матір*ю і має бажання у майбутньому носити прізвище ОСОБА_4, чоловіка, який її виховав.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши наявні докази у їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.1995 між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований РАГС виконавчого комітету Іллічівського району Ради народних депутатів, актовий запис № 794.

В період перебування у шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 22.01.1997 року, виданим Відділом РАЦС Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 46.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2005 року (справа №2-8308/05) шлюб між сторонами було розірвано, про що було видано відповідне Свідоцтво про розірвання шлюбу від 19.10.2005 року, актовий запис № 393.

29.03.2008 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 29.03.2008 року, актовий запис № 136.

Звертаючись до суду із вищезазначеними позовними вимогами, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_2, у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків., тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Обґрунтовуючи факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, позивач надала розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Фішер В.В., згідно з яким борг по сплаті аліментів станом на 01.07.2014 року у твердій грошовій сумі складає - 5 024, 77 гривень.

Суд не приймає вказаний розрахунок заборгованості, як належний доказ ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки, по-перше, вказана заборгованість становить незначну частину від загальної суми вже сплачених відповідачем аліментів, по-друге, факт часткової несплати аліментів не може вважатись ухиленням від виконанням своїх батьківських обов'язків, оскільки таке ухилення повинно бути наслідком виключно винної поведінки батька. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримуючи пенсію за вислугу років, сплачує аліменти, шляхом утримання грошових коштів з пенсії на підставі виконавчих документів, через Приморський відділ ДВС ОМУЮ, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.06.2014 року за №5969/05. Крім того, суд також враховує ту обставину, що відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою огляду МСЕК від 16.09.2013 року, що також може бути причиною виникнення заборгованості. З вищезазначених обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_3 будь-яких ознак винної поведінки чи нехтуванням своїми батьківськими обов'язками.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_8 - сестра позивача, ОСОБА_9 - племінниця позивача, зміст пояснень яких зводився до загальної характеристики відносин колишнього подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Свідки пояснили суду, що після розірвання шлюбу батько ОСОБА_2 не цікавився її життям, не відвідував школу, а всі намагання зустрітися з дитиною закінчувалися сварками між позивачем та відповідачем, зокрема згадували інцидент, який трапився біля десяти років тому, коли батько насильницьким методом намагався відібрати у матері дитину.

Свідки, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 - сусіди позивача вказали, що про батька, ОСОБА_3 від ОСОБА_2 ніколи нічого не чули, проявлення батьківської турботи у відношенні дочці, ніколи не бачили. Вказали, що ОСОБА_2 сприймає ОСОБА_4, як рідного батька, в родині ОСОБА_4 присутнє взаєморозуміння. Свідки також згадували про інцидент, який трапився біля десяти років тому, коли батько насильницьким методом намагався відібрати у матері дитину, який особисто бачили.

Таким чином, з пояснень свідків судом встановлений наявний у батька інтерес у побаченнях з донькою, який є взаємовиключним з ухиленням від виконання батьківських обов'язків.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини "Хант проти України" зазначено, що національні суди не надали значення тому факту, що заявник намагався побачити сина в червні 2003 року. До того ж факт оскарження заявником заяви пані М. про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина.

З вказаного рішення вбачається, що спроба побачення з дитиною, вчинена в будь-якої формі, свідчить про інтерес батька до життя дитини, а отже має бути врахована судом при розгляді справи про позбавлення батьківських прав.

В іншій частині, судом, з пояснень свідків, як само як з пояснень сторін, встановлено, що між сторонами склались вкрай неприязнені стосунки. Перебування доньки на вихованні матері, а також фактичне усунення батька від процесу виховання доньки з боку матері стало причиною порушення усталених сімейних зв'язків між батьком та дитиною, заміщенням ролі батька чоловіком матері, та, як наслідок, вимушеним частковим усуненням батька від виконання своїх обов'язків. Разом з тим, згідно з позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, лише за умови винної поведінки батьків, і свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом не встановлено факту свідомого нехтування своїми обов'язками з боку батька, а також його вини в його усуненні від процесу виховання доньки. За таких ж обставин, суд не приймає надані позивачем докази у вигляді характеристики з навчальних закладів, дитячої лікарні, акти сусідів як належні докази, що підтверджує саме ці обставини.

Крім того, з висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 13.06.2013 року № 2070/01-20 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган вважає недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3. Орган опіки та піклування обґрунтовує свій висновок тим, що ОСОБА_3 працює, щомісячно виплачує аліменти на утримання доньки, категорично заперечує про позбавлення його батьківських прав, з донькою має бажання спілкуватися та в межах своїх можливостей приймати участь в її вихованні. Однак суперечки між батьками та іншими родичами, перешкоджають налагодженню контакту між батьком та дитиною. З урахуванням викладеного, винної поведінки ОСОБА_3 в неналежному виконанні батьківських обов*язків не вбачається, тому рада опіки та піклування дійшла висновку, що немає підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Вказане також підтверджено листом органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 19.07.2013 року за №С-2158/3, надісланого на адресу позивача, ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що застосовується у виключних випадках, суд, з врахуванням негативного висновку органу опіки та піклування, відсутності належних доказів винної поведінки відповідача в частині ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, вважає за доцільне відмовити в задоволенні в позовної заяві у зв'язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

При відмові в задоволенні позовних вимог, суд також враховує, що на момент розгляду справи, ОСОБА_2 набула повноліття, тоді як, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років.

З перелічених вище підстав суд вважає, що в позовній заяві слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, за участю Прокуратури Малиновського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Буран