Справа № 523/2067/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"28" травня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який вказав, що є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, в якому зареєстрований але не проживає відповідач. Так як відповідач не мешкає в домоволодінні, позивач просить визнати сина колишньої дружини таким, що втратив право користування житлом, оскільки реєстрація останнього призводить до додаткових витрат позивача по утриманню майна у вигляді сплати комунальних послуг, яка нараховується за кількістю зареєстрованих осіб в квартирі.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач до суду не з'явився, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно в силу абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Як убачається з свідоцтва про право власності від 18.12.2012р. й витягу про реєстрацію права власності, позивач є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).

В цьому будинку зареєстрований, але не проживає відповідачі про справі з 2006 року (а.с. 10, ).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік - ч.2 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, який при відчуженні майна відповідно до положень ст. 317 ЦК України, втратив право користування ним, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 74, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування ? частиною домоволодіння, яке належить ОСОБА_1, та знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя