ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3992/15-ц
провадження № 2-с/753/31/15
УХВАЛА

"04" червня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Частиною 6 ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) встановлено, що до неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 27 лютого 2015 року, у зв'язку з порушенням заявником вимог статті 105 ЦПК України, дана заява залишена без руху та встановлено заявнику строк п'ять днів з дня отримання нею даної ухвали для усунення недоліків. Копію даної ухвали направлено на вказану в заяві адресу заявника.

Однак, направлена на вказану у заяві адресу заявника ухвала суду від 27 лютого 2015 року, була повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання», у зв'язку з чим суд повторно направляв дану ухвалу на вказану адресу заявника.

Проте, ухвала суду від 27 лютого 2015 року також повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання» та станом на 04 червня 2015 року доказів усунення недоліків вищезазначеної заяви до Дарницького районного суду м. Києва не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що заявник не отримувала ухвалу суду про залишення заяви без руху, що надсилалась їй за адресою, вказаною у заяві, при цьому слід зазначити, що заяви про зміну місця проживання (перебування, знаходження) до суду нею не подано.

Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ухвала суду 27 лютого 2015 року вважається врученою заявникові, а встановлені нею вимоги заявником не виконані.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню заявнику.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.