Справа № 367/2532/15-ц
Провадження по справі № 4-с/367/34/2015
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про арешт коштів боржника від 27.03.2015р та 06.04.2015р

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1І звернувся до суду із скаргою,в якій вказав,що рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 2-68/2012 від 21.11.2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 15.07.2009 року в сумі З 548 767, 35 грн., а також судові витрати у сумі 1 820 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.10.2013 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2012 року залишено без змін.

На підставі вказаного рішення Ірпінським міським судом був виданий виконавчий лист № 2-68/2012 про примусове виконання рішення суду та державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову від 30 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження в межах якого здійснюються виконавчі дії.

03 квітня 2015 року він отримав поштою копію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_5 про арешт коштів боржника. Із змісту даної постанови вбачається, що на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_6 МКБ», що належать боржнику ОСОБА_1.

Маючи доступ до виконавчого провадження, він перевірив наявність даної постанови в єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, де зясував наявність ще однієї постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_5 про арешт коштів боржника, зокрема Постанови від 06 квітня 2015 року, якою на підставі рішення суду було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_7 ОСОБА_4», що належать боржнику ОСОБА_1. .

Скаржник вважає, що вищевказані постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_5 винесені з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють підстави та умови накладання арешту на майно під час примусового виконання судового рішення, а тому такі постанови є незаконними та підлягають скасуванню.

Скаржник зазначає,що головним державним виконавцем накладено арешт на рахунки, що належать боржнику - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Виконавчим листом № 2-68/2012, виданим 26 липня 2013 року боржником визначено фізична особа ОСОБА_1.

Тому в межах даного виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на кошти, що належать фізичній особі.

Проте, на порушення вищевказаних норм Закону, державним виконавцем накладено арешт на кошти фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, чим порушено право, визначене Конституцією України, на підприємницьку діяльність.

Поряд із умовою реалізації права на підприємництво, законом встановлюються також умови здійснення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Ці умови водночас є межами свободи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, накладаючи арешт на кошти фізичної особи - підприємця постановами від 27 березня 2015 року та 06 квітня 2015 року створив перешкоди у реалізації права на здійснення господарської діяльності, у своєчасному проведенні розрахунків з бюджетом та оплаті комунальних платежів.

Скаржник зазначає, що при вчиненні виконавчих дій щодо арешту коштів на рахунках, що не належать фізичній особі - боржнику, державний виконавець діяв всупереч норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Скаржник просить визнати неправомірними та скасувати:постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_5В від 27 березня 2015 року про арешт коштів боржника на всіх рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_6 МКБ» та постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_5В від 06 квітня 2015 року про арешт коштів боржника на всіх рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_7 ОСОБА_4».

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи повідомлявся належним чином,до суду надійшли письмові заперечення на скаргу,відповідно до якої просив у скарзі відмовити.

Учасник виконавчого провадження ОСОБА_2В у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд ,заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши письмові докази по справі, вважає скаргу такою ,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.. 383 ЦПК України «Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою,якщо вважають,що рішенням,дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення,ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушено їх права чи свободи».

У судовому засіданні було встановлено,що рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 2-68/2012 від 21.11.2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 15.07.2009 року в сумі З 548 767, 35 грн., а також судові витрати у сумі 1 820 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.10.2013 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2012 року залишено без змін.

На підставі вказаного рішення Ірпінським міським судом був виданий виконавчий лист № 2-68/2012 про примусове виконання рішення суду та державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову від 30 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження в межах якого здійснюються виконавчі дії.

Також,у судовому засіданні було встановлено,що постановою від 27.03.2015р головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_5 було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_6 МКБ», що належать боржнику ОСОБА_1.

Крім того, постановою від 06.04.2015р головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_5 було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_7 ОСОБА_4», що належать боржнику ОСОБА_1.

Суд вважає дані постанови неправомірними та такими,що підлягають скасуванню виходячи із наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України визначено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Виконавчим листом № 2-68/2012, виданим 26 липня 2013 року боржником визначено фізична особа ОСОБА_1.

Тому в межах даного виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на кошти, що належать фізичній особі.

Як вбачається із доданих по справі доказів, державним виконавцем накладено арешт на кошти фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 Ілліча.Дана обставина не заперечується державним виконавцем у письмових запереченнях на скаргу.Дана обставина також стверджується довідками (а.с.22,23),відповідно до яких у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_7 ОСОБА_4» та у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_6 МКБ» рахунки відкриті фізичною особою підприємцем ОСОБА_1.

Суд вважає,що при вчиненні виконавчих дій щодо арешту коштів на рахунках, що не належать фізичній особі - боржнику, державний виконавець діяв всупереч норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Керуючись ст.383 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_5В від 27 березня 2015 року про арешт коштів боржника на всіх рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_6 МКБ».

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_5В від 06 квітня 2015 року про арешт коштів боржника на всіх рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_7 ОСОБА_4».

Ухвала суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 5 днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала,якщо її не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали суду направити відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та ОСОБА_2В для відома.

Суддя:

ОСОБА_8