Справа № 196/466/15-ц
№ провадження 2/196/267/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області повторно 25.11.2014 року), який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не приватизована.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Спадкоємцями за законом першої черги крім нього на час смерті батька були його сестра ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_4

Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1961 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вважає, що після смерті батька він вступив у володіння спадщиною - проживав у будинку, доглядав і ремонтував будинок, обробляв земельну ділянку, сплачував всі необхідні платежі, проте ні він, ні сестра, ні їх мати спадщину після смерті ОСОБА_3 не оформляли нотаріально.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх мати ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 13 червня 2006 року), яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

За життя мати ОСОБА_4 заповіту не складала. Він з сестрою спадщину після смерті матері прийняли спільним проживанням і являються спадкоємцями першої черги за законом.

В серпні 2014 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для оформлення спадкових прав. У наданні постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій йому також було відмовлено.

В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1223, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на 1/2 частку вищевказаного спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області повторно 25.11.2014 року), який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.07.2014 року №1001).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1, який належав померлому спадкодавцю відповідно до Технічного паспорту від 07.07.1987 року (а.с.13-15).

Відповідно до довідки з Державного реєстру земель відділу Держземагенства у Царичанському районі Дніпропетровської області від 02.04.2015 року №29-422-0.4-2866/2-15 Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою житлового будинку, що знаходиться на території Могилівської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_1 і належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - не видавався (а.с.18).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Спадкоємцями за законом першої черги на час смерті ОСОБА_3 крім позивача були його сестра ОСОБА_2 (відповідач в даній справі) та їх мати ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ІНФОРМАЦІЯ_3), яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала. Після смерті ОСОБА_4 позивач та відповідач являються спадкоємцями першої черги за законом та спадщину прийняли спільним проживанням з померлим спадкодавцем (а.с.21).

В серпні 2014 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 травня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.48).

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Оскільки, єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 являються позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, яка в судовому засіданні визнала право брата на 1/2 частину спадкового майна, позивач фактично спадщину прийняв, інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча: О.М.ГУДИМ