АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника заявника ПАТ КБ «Приватбанк» КахрамановаР.Н.

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_3, Жовтневий Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відстрочку виконання рішення суду;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», поданою представником Мусійченком Данилом Леонідовичем

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 30 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 30.09.2015 року в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про відстрочку виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04.12.2014 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Мусійченко Д.Л., діючи інтересах ПАТ КБ «Приватбанк»,подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. Посилається на незаконність постановленої ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Підставою відстрочки виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 04.12.2014 року апелянт зазначає існування виняткових обставин, що ускладнюють виконання вказаного рішення, яка не залежать від волі боржника, а саме суспільне політичне напруження, невизначеність щодо подальшого розвитку ситуації, а також беручи до уваги значимість Відповідача для населення та держави (у ПАТ КБ «Приватбанк» зосереджено 27% обсягу вкладів фізичних осіб по банківській системі та 15% активів вітчизняної банківської системи, а сама фінансова установа є найбільшим банком України і має статус ощадного спеціалізованого (кошти фізичних осіб становлять більше 50% пасивів банку), економічні проблеми, пов'язані з проведенням антитерористичної операції на території України, з метою збереження ліквідності банку. Тому, вважає, що є всі підстави для задоволення заяви банку про відстрочку виконання рішення, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк».

В суді апеляційної інстанції представник заявника ПАТ КБ «Приватбанк» Кахраманов Р.Н. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Заінтересована особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали. Представник Жовтневого Відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомленийналежним чином, про що свідчить розписка. Причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04.12.2014 року з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3стягнуто заборгованість у розмірі 100 000 грн. 00 коп. у якості неповернутого банківського вкладу, заборгованість у розмірі 6 000 грн. 00 коп. у якості невиплачених відсотків за договором банківського вкладу, 30 000 грн. 00 коп. у якості пені за невиплату вкладу відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», 1 800 грн. 00 коп. у якості пені за невиплату відсотків за вкладом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а всього стягнуто 137 800 грн. 00 коп. Рішення набрало законної сили.

02.06.2015 року головним державним виконавцем Жовтневого Відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Черновою Л.В. відкрито виконавче провадження № 47663405.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Але, відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відстрочка виконання рішення суду може бути застосована при врахуванні не тільки інтересів боржника, а й стягувача. Тому для вирішення питання про відстрочку судом враховують такі умови: відсутність вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове перебування боржника у такому стані; виконання може мати особливо несприятливі наслідки для боржника; щоб відстрочка не завдала шкоди стягувачу.

В даному випадку представником заявника не надано жодного доказу того, що банк не має можливості виконати рішення суду, і що в вказаний термін рішення буде виконано.

Судом обґрунтовано було враховано те, що стягувачу кошти необхідні на її лікування, лікування чоловіка, та фінансової підтримки своїх дітей та онуків, які є переселенцями з зони АТО. Докази на підтвердження вказаних обставин містяться в матеріалах справи. Надання відстрочки боржнику в даному випадку, призведе до погіршення майнового стану стягувача.

Висновок суду першої інстанції про те, що обставини, на які послався заявник, не утруднюють виконання рішення суду є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», поданупредставником Мусійченком Данилом Леонідовичем відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: