ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3506/14-ц
Провадження № 2/210/248/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" червня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко В.В.

при секретарі Панчук О.І.

за участі представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду із зазначеним позовом позивачка обґрунтовує його наступними обставинами.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду від 04 вересня 2012 року було визнано, як ? частина, частки померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 та встановлено факт володіння на праві власності за життя ? частиною зазначеного майна померлою ОСОБА_6

У подальшому у державній реєстрації права власності позивачці ОСОБА_5 було відмовлено, оскільки вона є неналежною особою на подання заяви про державну реєстрацію прав, а ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За своє життя ОСОБА_6 склала заповіт, в якому заповіла належну їй частку у майні позивачці ОСОБА_5

Після відкриття спадщини після померлої ОСОБА_6 її чоловік ОСОБА_7, оскільки на той момент вже був непрацездатний за віком отримав право на обов'язкову частку у спадщині.

Позивачка, в установлені строки звернулась до Третьої державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку у майні на ім'я спадкодавця.

Враховуючи зазначене, позивачка і була змушена звернутись до суду для визнання за нею права власності на частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_6

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 не з'явилась, її представник у повному обсязі підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, на стягнені судових витрат з відповідачів не наполягала. На запитання суду зазначила, що питання відносно спадкування іншої частини майна, що залишилась після ОСОБА_7 буде вирішуватися шляхом звернення до нотаріуса.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували, вважають, що АДРЕСА_1 була надана всій сім»ї за місцем роботи батька, а не придбана за договором купівлі - продажу. Крім того, на думку відповідачів, спадщина повинна бути поділена в рівних частках між усіма спадкоємцями.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до договору від 22 травня 1992 року ОСОБА_7 придбав у власність житлову 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 13). Право власності на це майно було зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, про що 15 червня 1992 року в реєстровій книзі № 18 стор. 252 зроблено запис НОМЕР_1 (а.с. 13 зворот).

За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що у Книзі записів актів громадянського стану міститься актовий запис за № 1757 від 30 грудня 1964 року (а.с. 10).

У зв'язку із цим, рішенням Дзержинського районного суду від 04 вересня 2012 року (з урахуванням ухвал від 26 грудня 2012 року, 04 лютого 2013 року) було визнано, частки померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 рівними, по ? частині за кожним із подружжя, та встановлено факт володіння на праві власності за життя ? частиною зазначеного майна померлою ОСОБА_6 (а.с. 6, 7, 17, 18).

12 серпня 2013 року Державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав власності на підставі вищевказаного судового рішення, так як із заявою звернулась неналежна особа (а.с. 16).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що у Книзі реєстрації смерті є актовий запис за № 468 від 29 квітня 2008 року (а.с. 8).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що у Книзі реєстрації смерті є актовий запис за № 549 від 11 липня 2011 року (а.с. 9).

При цьому, за своє життя 23 січня 2004 року ОСОБА_6 залишила заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 1-170, на ім'я позивачки ОСОБА_5, яким заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Після відкриття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, позивачка, маючи заповіт, звернулась до Третьої Криворізької Державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва направо власності на частину квартири по вул. Димитрова 40/15, у зв'язку з тим, що квартира перебувала у спільній сумісній власності подружжя та відсутні документи , які підтверджують право власності спадкодавці на частку у цьому майні (а.с. 15).

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Зі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивачка ОСОБА_5 має право на звернення до суду для визнання за нею права власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Задовольняючи вимоги позивачки, суд також враховує вимоги ст. 1241 ЦК України, яка передбачає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом було встановлено, що на момент відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, разом з нею проживав непрацездатний за віком чоловік ОСОБА_7, який мав право на обов'язкову частку у спадщині.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та по сьогодні є працездатними повнолітніми особами, крім того, ОСОБА_3 є нерідним сином ОСОБА_6, у зв'язку з чим ніхто з відповідачів не має згідно закону права на обов'язкову частку у спадщині при наявності заповіту.

Жодних інших доказів на підставі ст. 60 ЦПК України, які б підтвердили право відповідачів на спадкування майна після смерті ОСОБА_6 під час судового розгляду не було надано.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що за позивачкою ОСОБА_5 може бути визнано право власності на 3/8 частки двокімнатної квартири № 15 загальною площею 42, 2 кв.м., житловою площею 27, 9 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, з урахуванням обов'язкової частки у спадщині, на яку за життя мав право померлий ОСОБА_7, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини.

На стягненні судових витрат з відповідачів позивач та її представник не наполягають.

Керуючись ст.ст. 392, 1223, 1235, 1241, 1261, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/8 частки двокімнатної квартири № 15 загальною площею 42, 2 кв.м., житловою площею 27, 9 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми при проголошенні рішення, у той же строк із дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Костенко