Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С. Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», кредитна спілка «Профіт-Центр», про визнання недійсними Ѕ частин свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування Ѕ частини квартири у набувача, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8, який мав від іншого шлюбу дитину - ОСОБА_5 За життя її померлому батьку належала квартира АДРЕСА_1, а також грошові вклади у гривні та доларах США, розміщені у Березняківському відділенні Київського регіонального департаменту публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», в кредитній спілці «Профіт-Центр» та в Київській регіональній дирекції акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль». Вона та ОСОБА_5, як рідні доньки ОСОБА_8, є спадкоємцями за законом першої черги майна померлого. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2013 року, яке набрало законної сили, позивачу був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак 10-ю Київською державною нотаріальною конторою у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом були видані ОСОБА_5 і спадкового майна не залишилось. Остання не повідомила нотаріуса, що в неї є рідна сестра, яка також є спадкоємицею першої черги. В подальшому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу продала ОСОБА_6 спадкову квартиру померлого батька та зняла грошові кошти з банківських рахунків, чим порушила спадкові права позивача, як спадкоємця першої черги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 8538,95 грн. як компенсацію частки у спадщині після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, по грошову вкладу померлого у Київській регіональній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 12 500 грн. як компенсацію частки у спадщині після смерті ОСОБА_8 по грошову вкладу померлого у кредитній спілці «Профіт-Центр». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 27 289,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на час розгляду справи становить 323 107,32 грн., як компенсацію частки у спадщині після смерті ОСОБА_8 по грошову вкладу померлого у Березняківському відділенні Київського регіонального департаменту публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» м. Києва. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 09 вересня 2010 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В., на ім'я ОСОБА_5 як спадкоємиці майна ОСОБА_8, зареєстроване в реєстрі за № 2-1007, по спадковій справі № 920/10 у частині грошового вкладу померлого у кредитній спілці «Профіт-Центр» у розмірі 316 468,60 грн. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 на грошові кошти у розмірі 316 468,60 грн. по грошовому вкладу у кредитній спілці «Профіт-Центр». У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів в частині відмови у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення місцевого та ухвала апеляційного судів не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України касаційним судом не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину спірної квартири, витребування цієї частини квартири у ОСОБА_6 та визнання за позивачем права власності на Ѕ частину кватири в порядку спадкування за законом, суди попередніх інстанцій, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшли обґрунтованого висновку та правильно виходили з того, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після спливу строку для прийняття спадщини, яку прийняла ОСОБА_5 та розпорядилась спірною квартирою шляхом укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_6, тому позивач відповідно до вимог ст. 1280 ЦПК України має право вимагати сплати грошової компенсації її частки у спадковому майні, яке не збереглось в натурі. Разом з тим, відповідної вимоги позивачем не заявлялось, а суд не вправі вийти за межі заявлених позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилаються заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська