У Х В А Л А

16 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, про зобов'язання не чинити перешкоди, виселення,

в с т а н о в и л а :

10 квітня 2010 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний» звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; та виселення відповідачів з зазначеного житлового будинку, придбаного за рахунок кредиту, без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року уточнений позов ПАТ АК «Південний» задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ПАТ АК «Південний» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах статті 109 ЖК Української РСР та статті 40 Закону України «Про іпотеку».

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року, 2 та 9 вересня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві ПАТ АК «Південний» доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Судом установлено, що 2 серпня 2006 року між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, згідно якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на придбання нерухомості в сумі 45 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит згідно графіку повернення кредиту до 30 липня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних. Додатковою угодою до кредитного договору було збільшено суму кредиту до 50000 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області, позов ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - задоволено.

У порядку виконання рішення суду, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Банк отримав спірний будинок у власність.

Постановляючи ухвалу від 30 червня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про виселення зі спірного будинку відповідачів без надання іншого житлового приміщення, встановивши, що задоволення вимог кредитора відбулося у позасудовому порядку, а тому виселення відповідачів має відбуватися з дотриманням процедури виселення, передбаченою законодавством.

Разом з тим у постанова Верховного Суду України, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- у постанові від 2 вересня 2015 року містяться висновки про процедуру виселення із житлового будинку (житлового приміщення), що є предметом іпотеки, осіб в порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку»;

- у постанові від 12 вересня 2012 року Верховний Суд України не висловив свого висновку щодо спірних правовідносин, оскільки у справі, яка переглядалась, та у справах, на рішення в яких посилався заявник в обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Отже, у справі, яка переглядається та у справах за результатами яких Верховний Суд України прийняв постанови від 12 вересня 2012 року та 2 вересня 2015 року наявні різні фактичні обставини.

- у постанові від 9 вересня 2015 року містяться висновки про те, що зі змісту частини третьої статті 109 ЖК Української РСР, частини третьої статті 33, частин першої, другої статті 39, частин першої, другої статті 40 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» убачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду;

Таким чином, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року висновки не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України 9 вересня 2015 року, щодо застосування у подібних правовідносинах статті 109 ЖК Української РСР та статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, про зобов'язання не чинити перешкоди, виселення, стягнення судового збору за заявою публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін