Справа № 209/679/15-ц
Провадження № 2/209/751/15
"29" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Багбая Є.Д.
при секретарі Кукса О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та розірвання договорів,-
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не надавали.
Позивачі та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просять задовольнити позов, згодні на заочний розгляд справи.
Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно з вимогами ст. 74, 77 ЦПК України, про, що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток /а.с. 41, 42/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавали, причини неявки суду не повідомили. Суд враховуючи вимоги закону щодо розумних строків розгляду справи, вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачами відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. Крім того, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідачів по справі.
Судом досліджені докази по справі:
Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:
- копії паспортів позивачів /а.с. 5-6, 7/, згідно яких підтверджується їх місце реєстрації та проживання;
- договір № GР -1769V від 11 січня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 /а.с. 8, 9/, згідно якого підтверджуються умови договору укладеному між сторонами;
- заява позичальника, довідка про умови кредитування та суку купну вартість послуг, графік погашення кредиту /а.с. 10, 11/, згідно якого підтверджується укладання договору споживчого кредиту між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк», та його умови;
- заяви про відмову від договорів та квитанції, лист «Укрпошти» /а.с. 12-14/, згідно яких підтверджується надіслання позивачами відмов від договорів та отримання їх відповідачами;
- лист банку позивачу /а.с. 15/, згідно якого підтверджується, що банк може перерахувати кредитний договір після письмового підтвердження від магазину про те, що товар не був доставлений;
Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно ст. 865 ЦК України За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно ч.2 ст. 867 ЦК України Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.
Відповідно до ст. 11 п. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005 р. № 3161-IV cпоживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Право відкликання згоди не застосовується щодо: 1) споживчих кредитів, забезпечених іпотекою; 2) споживчих кредитів на придбання житла; 3) споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно ст. 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Зокрема, ч.3 ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...
Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Суд погоджується з доводами позивачів, що їх дії по розірванню договорів споживчого кредиту та договору про організацію виготовлення і передачі у власність ПВХ конструкцій ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного, як встановлено судом, та не заперечується сторонами спірні договори за участю фізичної особи - споживача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладені 11 січня 2015 року, а протягом 14 календарних днів, а саме 13 січня 2015 року вони відкликали свої згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту з поясненнями причин, подавши відповідну заяву, та заяву ФОП ОСОБА_3 про розірвання по виготовленню та передачі вікон. При цьому суд зазначає, що продукцію, визначену договором, ОСОБА_2 не одержала, поставка товару не здійснена. Згідно п. 3.9 Договору зобов'язання виконавця вважаються виконаними у повному обсязі після підписання замовником акта прийому-передачі виробу. Договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань (п.3.12 Договору). Таким чином, договір, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 про організацію виготовлення і передачі у власність ПВХ конструкцій був розірваний згідно вимог закону, а саме ч.2 ст. 867 ЦК України, згідно якої Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, робота як встановлено судом та не заперечувалося сторонами здана позивачу не була. Вимоги Постанови КМУ №172 від 19 березня 1994 року щодо того, що товар замовлений позивачем поверненню не підлягає, в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки дані норми стосуються товару який був переданий замовнику, в даному випадку як вже зазначалося судом товар позивачу переданий не був, тому остання його не повертає, а відмовляється від його прийняття у встановлені законом строки. Таким чином вимоги позивача стосовно розірвання договорів є законними та обґрунтованими. Щодо понесених ФОП ОСОБА_3 витрат на виготовлення конструкцій та інших витрат пов'язаних з роботою то вони можуть бути відшкодовані відповідно до ч.2 ст. 867 ЦК України, згідно якої замовник повинен сплатити підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті, що може бути відшкодовано позивачем як добровільно так і в судовому порядку за позовом ФОП.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів згідно вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі ст. 627, 865, 867 ЦК України, ст. 4, 6, 8, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. 8,10, 59, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та розірвання договорів - задовольнити.
Розірвати договір GР -1769V від 11 січня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3.
Розірвати кредитний договір №ABHORG126510374 від 11 січня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк»,.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави 121 гривню 80 копійок.
Стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на користь держави 121 гривню 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення /отримання/ рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая