Справа 431/3865/14-ц
Провадження 2/431/87
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 лютого 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Форощук О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона мешкала з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу однією сім'єю за її адресою. Мешкали вони як чоловік та дружина, вели спільне господарство. 19.01.2010 року за спільні кошти ними було придбано автомобіль ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до висновку Верховного Суду України, зробленого за результатами розгляду справи № 6-97 цсіІ (постанова від 20.02.2012 року) та «Аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного суду України за 2013 рік: при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що зазначена норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними слалися установлені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Так як вона має намір визнати своє право власності на спільне майно, але не може це зробити в досудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Просить суд встановити факт проживання її з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати автомобіль марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, але мешкають однією сім'єю її та ОСОБА_6, визнати за нею право власності на ? частку автомобіля марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 позов не визнала і пояснила, що відповідачі є дітьми померлого ОСОБА_6. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді спірного автомобілю і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Старобільської ДНК заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала і пояснила, що вона і відповідач ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_6. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді спірного автомобілю і вони з братом подали до Старобільської ДНК заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив, що він знає позивача ОСОБА_1, яка проживала з ОСОБА_6 як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу приблизно вісім років, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1. У 2010 році ОСОБА_6 купив автомобіль, вони разом з ОСОБА_1 шукали, де зайняти кошти на його придбання.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила, що вона знає позивача ОСОБА_1, яка проживала з ОСОБА_6 як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу з 2003 року по день його смерті, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1, вели спільний побут. Вони у них позичали гроші на автомобіль.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив, що він знає позивача ОСОБА_1, яка проживала з ОСОБА_6 як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу з 2003 року по день його смерті, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1.

Пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у суду не викликають сумнівів, тому що вони не протиречать іншим показанням, а також доповнюють інші докази по справі.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він знає позивача ОСОБА_1, яка проживала з ОСОБА_6 як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу приблизно чотири роки. ОСОБА_6 розповідав йому, що він придбав новий автомобіль сам за свої кошти. Про те, що ОСОБА_6 купив автомобіль разом з ОСОБА_1, він йому не казав.

У свідоцтві про смерть вказано, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 54 років.

З довідки Старобільської міської ради від 24.11.2014 р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1 проживає з сином ОСОБА_12 та з нею проживав цивільний чоловік ОСОБА_6 з 2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та був похований з вищевказаної адреси.

З копії актового запису про розірвання шлюбу № 128 вбачається, що 23.09.1997 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 розірвано.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року жила разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля, то в цій частині в задоволенні позову суд відмовляє за необґрунтованістю у зв'язку з наступним:

Те, що померлий ОСОБА_6 є батьком відповідача ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18 вересня 1987 року відділом РАЦС Старобільського райвиконкому Ворошиловградської області актовий запис № 290.

Факт родинних відносин померлого ОСОБА_6 з донькою ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06 вересня 2007 року відділом РАЦС Старобільського РУЮ Луганської області актовий запис № 113.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно у вигляді транспортного засобу марки ВАЗ 21114 реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, який належав померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого ВРЕР м. Старобільська при УДАІ УМВС України в Луганській області НОМЕР_3.

Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Об'єктом права спадкування є спадок. До складу спадщини входять ті права та обов'язки, які переходять до спадкоємців. У зв'язку з цим суд вважає, що вказаний автомобіль є спадковою масою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4- діти померлого ОСОБА_6 мають право на спадкування за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України. У зареєстрованому шлюбі на момент смерті ОСОБА_6 не перебував.

Згідно ст. 1269 ЦК України у відповідний строк передбачений ст. 1270 ЦК України відповідачі, як спадкоємці, особисто надали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що вищевказаний транспортний засіб не є спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_6 та позивача по справі ОСОБА_1

У зв'язку з цим в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля суд відмовляє за необгрунтованістю.

На підставі наведеного та ст.ст.1222, 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 88, 209, 212-215, 256-257, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та визнання права власності на ? частку автомобіля відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Форощук