АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1412/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/789/339/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 48896,32 грн., посилаючись на те, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором.

Таким чином позивач просив стягнути на користь відповідача заборгованість у розмірі 6119,69 дол. США, що у еквіваленті складає 48896,32 грн. за кредитним договором № ТЕАWАЕ00000091 від 21 липня 2006 року та сплачені судові витрати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції взято до уваги зауваження відповідача, про припинення договору в зв'язку з вилученням та реалізацією автомобіля. Однак вирученими коштами не було погашено повністю всю суму заборгованості, отже зобов'язання не виконано належним чином позичальником і виникла нова заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього.

Також ПАТ КБ "ПриватБанк" надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), а відповідач, в свою чергу не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Судом першої інстанції фактично звільнено відповідача від виконання зобов'язання за кредитним договором на підставі лише одних формальних міркувань.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Представник відповідача апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справі згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заборгованості за кредитом не підтверджений належними доказами та відсутні дані про реалізацію автомобіля.

Однак, такого висновку суд дійшов із порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що липня 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №TEAWAE00000091, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 9900,00 дол. США на наступні цілі - купівлю автомобіля і зобов'язався здійснювати погашення кредиту, відсотків в порядку і терміни згідно графіка погашення, відповідно до п. 1.1 і п. 6.2 даного договору.

Відповідно до п. 4.1 даного кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3 даного договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна №TEAWAE00000091 від 21 липня 2006року, згідно умовами якого ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль, що належав йому на праві приватної власності, DAEWOO Matiz, 2002 року випуску.

Відповідно до акту приймання автомобіля від 30 серпня 2007 року позичальником ОСОБА_1 допущено прострочку кредиту по кредитному договору від 21.07.2006 року № TEAWAE00000091. Співробітником управління безпеки по ТФ ПриватБанк: ОСОБА_2 в присутності позичальника ОСОБА_1 оглянуто заставний автомобіль.

Даний автомобіль передано та доручено ПриватБанку на реалізацію за ринковою ціною та направлення отриманих коштів на погашення заборгованості по кредиту. (а.с. 54).

В листопаді 2008 року автомобіль було реалізовано, кошти внесено на рахунок відповідача згідно меморіальних договорів №№ 1,2 від 3 листопада 2008 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №ТЕАWАЕ00000091 від 21 липня 2006 року станом на 21 жовтня 2013 року відповідач має заборгованість 6119,69 дол. США, що у еквіваленті складає 48896,32грн., в тому числі: 5636,28 дол. США - заборгованість за кредитом, 483,41дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Суд першої інстанції всупереч вищенаведеним обставинам та нормам матеріального права безпідставно відмовив в позові посилаючись на те, що не було представлено доказів, які б стверджували чи був реалізований автомобіль, переданий банку, та якщо був реалізований, то який розмір коштів був спрямований на погашення кредиту відповідача.

Інщою підставою для відмови в позові було не надання на вимогу суду першої інстанції за клопотанням представника відповідача оригіналу документу про отримання відповідачем кредитних коштів, хоча сам факт отримання кощтів не оспорювався.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 6119,69 дол. США, що еквівалентно 48896,32 грн. за кредитним договором № ТЕАWАЕ00000091 від 21 липня 2006 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином із відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" слід стягнути сплачені позивачем судові витрати у сумі 488,96 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 6119,69 дол. США, що еквівалентно 48896,32 грн. заборгованості за кредитним договором № ТЕАWАЕ00000091 від 21 липня 2006 року та 488,96 грн. судових витрат.

Рішення вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма