Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Черненко В.А.,

Нагорняка В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на неправомірні дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») звернулось до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з ненаправлення згідно з ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу банку постанови про повернення виконавчого документа від 15 листопада 2012 року ВП № 35029390; визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з направлення на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська постанови про повернення виконавчого документа від 15 листопада 2012 року ВП № 35029390 у не передбачений ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» триденний строк; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 15 листопада 2012 року ВП № 35029390; відновити виконавче провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, у відкритті провадження у справі за скаргою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на неправомірні дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна, виходячи з наступного.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», враховуючи положення статті 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону «Про виконавче провадження», мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом ч. 4 ст. 82 Закону «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було подано скаргу на неправомірні дії державного виконавця щодо виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 19 вересня 2012 року.

У виконавчому провадженні ВП № 35029390 щодо примусового виконання виконавчого листа від 19 вересня 2012 року у справі № 2/422/1708 (3923) 12 р., який видано на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», стягувачем, тобто стороною виконавчого провадження у розумінні ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», є юридична особа - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», на користь якого видано вказаний виконавчий лист.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на вказані обставини уваги не звернув, не врахував роз'яснення, викладені у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а тому дійшов помилкового висновку про те, що скарга ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на неправомірні дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню із передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

В.А. Нагорняк

В.А. Черненко

С.П. Штелик