26.05.2015 Справа № 127/4296/15-ц
Провадження № 2/127/2554/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, починаючи з 4 березня 2015 року та протягом всього часу проживання з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом дитинства, страждає дитячим аутизмом, синдромом дезорганізованої поведінки, за станом психічного здоров'я не може обходитись без постійного стороннього догляду, а тому вона не має змоги працювати, та, відповідно, не має іншого доходу, окрім аліментів. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, оскільки не має фінансової можливості надавати таку матеріальну допомогу. При цьому вказував, що дитина відвідує дитячий садок, тому позивач має змогу працевлаштуватися. До того ж зазначав, що він несе витрати по утриманню дітей.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу; право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає; розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_2 - батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.2009 року, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.11.2012 року.

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2014 року, яке набрало законної сили 04.03.2014 року.

Діти проживають з матір'ю ОСОБА_1 (позивачем).

Дійсно, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто з 31.01.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто з 31.01.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом дитинства, страждає дитячим аутизмом, синдромом дезорганізованої поведінки, спостерігається психіатром, за станом психічного здоров'я не може обходитись без постійного стороннього догляду, має ІІІ ступінь (максимальну) обмеження життєдіяльності, що підтверджується Медичним висновком № 11 від 19.11.2014 року про дитину-інваліда до 18 років та Лікарськими рекомендаціями від 07.04.2015 року.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що дитина ОСОБА_3 відвідує Дошкільний навчальний заклад № 23, а тому позивач має можливість працювати. Так, згідно довідки № 150 від 27.04.2015 року, виданої ДНЗ № 23, у листі МОН України від 02.04.2015 року № 1/9-169 «Про порядок комплектування інклюзивних груп у дошкільних навчальних закладах» зазначено, що у дитини з особливими освітніми потребами має бути асистент (дану функцію може виконувати один з батьків дитини); у дітей з особливими потребами, які відвідують групу № 2, ДНЗ № 23 асистентів немає; дитина ОСОБА_3 потребує короткочасного перебування в ДНЗ. При цьому суд зауважує, що відповідно до положень ст. 88 СК України, право на утримання не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким проживає дитина.

Заперечуючи щодо вказаного позову, відповідач стверджує, що він не має фінансової можливості надавати таку матеріальну допомогу, посилаючись на довідку Вінницького обласного центру з надання безоплатної вторинної допомоги від 21.04.2015 року № 122, згідно якої протягом 2014 року йому було нараховано та оплачено за надання безоплатної вторинної правової допомоги 37 531,33 грн. Таке твердження, суд оцінює критично, зважаючи, що контракт № 22 з Вінницьким обласним центром з надання безоплатної вторинної допомоги було укладено ним лише 31 березня 2014 року; за оперативною інформацією Центру щодо доручень виданих адвокатам, розміщеному на офіційному сайті (http://vinnytsya.legalaid.gov.ua/ua), яка є загальнодоступною, про що вказувала позивач, відповідачем не в повному обсязі здані звіти за попередній період та були отримані доручення в 2015 році; відповідачем ОСОБА_2, який є фізичною особою-підприємцем, за 2013-2014 роки податкова звітність не подавалась (підтверджується повідомленням Вінницької ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області від 13.05.2015 року №13858-415/17), при тому, що особа мала дохід. Враховуючи викладене, встановити реальний дохід відповідача ОСОБА_2, а отже і його неспроможність сплачувати аліменти на утримання позивача, неможливо.

Щодо посилання відповідача на сплату ним аліментів на утримання дітей, то вказана обставина враховується судом при визначені розміру аліментів.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід, доказів своє неспроможності не надав, а тому приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 04 березня 2015 року (день відправлення поштового відправлення) та протягом всього часу проживання та опікування сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 80, 88, 91, 184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на її утримання в розмірі 500,00 грн. (п'ятсот гривень) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 04 березня 2015 року та протягом всього часу проживання та опікування сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: