АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, посилаючись на те, що 27 серпня 2013 року між нею та відповідачем були укладені договори банківського вкладу № SAMDN5783 на суму 23 650,00 доларів США строком на 366 днів та виплатою 8% річних на суму вкладу та № SAMDN5215 на суму 8 990,78 грн. строком на 366 днів та виплатою 18% річних на суму вкладу. 27 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась на адресу відповідача з письмовою вимогою виплати всіх грошових коштів за вказаними договорами, проте така вимога була залишена без задоволення, грошові кошти не були виплачені позивачу, у зв'язку з чим просила суд стягнути на її користь з ПАТ КБ "Приватбанк" суми вкладу за договорами № SAMDN5783 від 27 серпня 2013 року та №SAMDN6215 від 27 серпня 2013 року разом з нарахованими відсотками, 3-ма % річних за прострочення виконання зобов'язань та інфляційними витратами.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Приватбанк" були укладені договори банківського вкладу, а саме: № SAMDN5783 на суму 23 650,00 доларів США строком на 366 днів та виплатою 8% річних на суму вкладу та № SAMDN6215 на суму 8 990,78 грн. строком на 366 днів та виплатою 18% річних на суму вкладу(а.с. 10, 11).

26 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась на адресу відповідача з письмовою вимогою виплати всіх грошових коштів за вказаними договорами, проте така вимога була залишена без задоволення(а.с. 136-141).

На час звернення з позовом до суду у ПАТ КБ "ПриватБанк" перед ОСОБА_2 утворилась заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN5783 від 27.08.2013 року 26 618,68 доларів США, з яких: 23 650,00 доларів США - сума вкладу за договором; 2 180,05 доларів США - сума процентів за договором; 102,78 доларів США - пені; 685,85 доларів США - інфляційних витрат та за договором №SAMDN6215 від 27.08.2013 року 11 136,47 грн., з яких: 8 990,78 грн. - сума вкладу за договором; 1 845,89 грн. - сума процентів за договором; 39,07 грн. - пені; 260,73 грн. - інфляційних витрат.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, суд виходив з того, що договори банківського вкладу, зобов'язання за якими є предметом даного спору, укладались в АР Крим, яка була окупована Російською Федерацією, а тому до припинення окупації ПАТ КБ "Приватбанк" не може відповідати за даним позовом.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За приписами ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, здійснених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 надала оригінали спірних договорів банківських вкладів від 27.08.2013 року, квитанції на підтвердження внесення до банку сум вкладів, банківську картку, її листування з представником банку з приводу повернення коштів. Дані документи були досліджені у судовому засіданні та наявні у матеріалах справи в копіях. ПАТ КБ "ПриватБанк" на спростування дійсності цих документів жодних доказів до суду не надав, як і не надав доказів того, що кошти за договорами банківських вкладів було повернуто вкладнику.

Вирішуючи спір, суд на вищевказані вимоги закону уваги не звернув, не перевірив факти укладання договорів банківського вкладу, не витребував та не дослідив оригінали цих договорів, квитанцій, банківської картки та фактично дійшов висновку, що договори вкладу укладались, хоча банк заперечує про наявність правовідносин з позивачем щодо банківських вкладів і помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Посилання відповідача на те, що він не повинен виконувати зобов'язання за договорами, кошти за якими вносились у відділенні банку на території АР Крим, котра на даний період часу окупована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки договір вкладу був укладений між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" як юридичною особою, місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ.

Згідно зі ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п.5 Постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Доводи відповідача про те, що зобов'язання за укладеним з позивачем договором повинні виконуватись АНО «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим є безпідставними, оскільки ст. 58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

На підставі ст.88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір на користь держави у розмірі 2 240,86 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 за договором банківського вкладу №SAMDN5783 від 27.08.2013 року 26 618,68 доларів США, з яких: 23 650,00 доларів США - сума вкладу за договором; 2 180,05 доларів США - сума процентів за договором; 102,78 доларів США - пені; 685,85 доларів США - інфляційних витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 за договором банківського вкладу №SAMDN6215 від 27.08.2013 року 11 136,47 грн., з яких: 8 990,78 грн. - сума вкладу за договором; 1 845,89 грн. - сума процентів за договором; 39,07 грн. - пені; 260,73 грн. - інфляційних витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь держави судовий збір у розмірі 2 240,86 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: