Справа № 333/9027/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Рубіж-Авто» про стягнення середнього заробітку під час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він працював на ПАТ «Українська Автомобільна корпорація» Філія «Рубіж-Авто» з 04.06.2014р. по 28.10.2014р. на посаді охоронця, розмір його заробітної плати відповідно оголошення не міг бути меншим за 1500 грн., такі умови оплати праці були оговорені при укладенні ним трудового договору при прийнятті на роботу. Заробітна плата виплачувалася через ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». З серпня 2014 р. відповідач не доплачував заробітну плату, так відповідно виписки з банку, у серпні 2014р. йому було нараховано 1398,95 грн., таким чином не доплачено 101,05 грн; у вересні 2014р. було нараховано 1116,47, не доплачено 383,53 грн., а усього за серпень-вересень 2014р. позивачу було не доплачено 484,58 грн. Заява про звільнення з роботи була написана позивачем 21.10.2014р., відповідно до законодавства і рішення керівника позивач відпрацював до 28.10.2014р., але трудова книжка у день звільнення йому видана не була.

Трудову книжку Підприємство віддало позивачу лише 06.11.2014р. Розрахунок було проведено лише 12.11.2014р. Таким чином, зазначає позивач, строк не проведення розрахунку з 28.10.2014р. по 12.11.2014р. складає 16 днів, а сума виплати за несвоєчасне проведення розрахунку складає: Середня заробітна плата 7653,55 грн. / 5 місяців = 1520,71 грн. на місяць. 16 днів прострочки розрахунку (05 місяці) 1520,71: 2 = 765,35 грн.

Крім того, позивачу було нанесено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2000грн., яка складається з моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки позивачу своєчасно не видана трудова книжка, він не зміг влаштуватись на іншу гідну роботу, крім того, йому доводилось шукати будь-яку роботу для того, щоб прогодувати свою сім'ю. Так, як з позивачем не своєчасно розрахувались, він не мав можливості придбати продукти харчування для сім'ї, що призвело до втрати нормальних сімейних стосунків в родині, також, через несплату заробітної плати та несвоєчасну видачу трудової книжки, він був змушений звертатися до юристів за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за серпень та вересень 2014р. у розмірі 484 грн. 58 коп.; середню заробітну плату за час несвоєчасного проведення розрахунку у розмірі 765 грн. 35 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

До судового засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, відмовити у задоволенні позову повністю, при цьому надав суду письмові заперечення прот позову.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Згідно письмових заперечень відповідача проти позову, відповідач позов не визнав, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню як безпідставний та необгрунтований з наступних підстав.

Розрахунок, наданий позивачем ніби нарахованих та виплачених йому сум не відповідає фактичному нарахуванню.

Згідно з Довідкою про доходи позивача, нарахована заробітна плата за серпень 2014р. склала 1739 грн,13 грн. за відпрацьовані 160 год.

За вересень 2014р. нарахована заробітна плата склала 1387,96 грн. за відпрацьовані 126,5 годин. Менша тривалість робочого часу була пов"язана с знаходженням позивача на лікарняному з 04.09.2014р. по 10.09.2014р. Оплата лікарняного проведена 12.11.2014р. в розмірі 208,3 грн. за рахунок підприємства та 69,43 грн. за рахунок Фонду соціального страхування.

Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, яку власник сплачує робітнику за виконану ним роботу.

Згідно встановлених на підприємстві графіків, годинна ставка охоронника встановлена в розмірі 8,06 грн.. Оплата праці охоронників проводиться відповідно до фактично відпрацьованого часу та з виплатою премії (додаткової заробітної плати), а також доплат за працю в нічний час. Розмір виплачуваної позивачу заробітної плати фактично перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати за виконану місячну, почасову норму праці (об'єм робіт).

Згідно написаної заяви 21.10.2014р. звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням відбулося 28.10.2014р. Згідно позмінного графіку роботи, охоронник ОСОБА_1 27.10.2014р. відпрацював зміну: з 20.00 год. до 08.00 год. День звільнення 28.10.2014р. для працівника був вихідним. Днем, тому позивач після відпрацьованої зміни здав спецодяг та пропуск, залишив місце роботи - ПАТ „ЗАЗ", охорону якого забезпечував.

Позивач жодної вимоги щодо виплати сум заробітної плати 28.10.2014 року та встановлення способу такої виплати не пред'явив.

Юридична адреса ФІЛІЇ «РУБІЖ-АВТО» - м. Києві, вул. Столичне шосе, 90. Саме в м. Києві знаходяться служби підприємства, в тому числі відділ кадрів де знаходяться трудові книжки працівників, в тому числі Позивача, керівництво Філією, в тому числі Директор Марченко О.В., який згідно з Положенням про філію наділений правом приймання та звільнення працівників, бухгалтерія. Всі документи про звільнення, в тому числі Заява про надіслання трудової книжки поштою, були надіслані до Києва електронною поштою 21.10.2014 року для оформлення звільнення, підготовки проекту Наказу про звільнення, прийняття відповідного рішення керівником Філії, проведення розрахунку належних працівнику при звільненні сум та інш.

Згідно з поясненнями начальника відділу кадрів ОСОБА_4, 28.10.2014 року рішення про звільнення було прийнято та було підписано Наказ № 353-вк-20 від 22 жовтня 2014 року, який разом з трудовою книжкою було направлено поштовим відправленням до Запоріжжя на ім'я начальника регіонального відділу охорони. Надіслання трудової книжки працівника на адресу регіонального відділення Філії «РУБІЖ-АВТО» було забезпечено відповідно до письмової заяви ОСОБА_1

Трудова книжка була фактично отримана Позивачем 06.11.2014 року. Ознайомившись з Наказом про звільнення під розпис та отримавши трудову книжку, позивач ОСОБА_1 в заяві від 06.11.2014 року зазначив, що претензій до підприємства не має.

За відсутності заяви про проведення розрахунку в день звільнення в який працівник фактично не працював, фактичний розрахунок з працівником було проведено в дні виплати заробітної плати працівникам підприємства шляхом перерахування належної працівнику суму на банківську картку, а саме:

29.10.2014 року - 667,83 грн. - аванс за жовтень 2014 роки.

12.11.2014 року - 1110,31 грн. - заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку.

Позивачем не наведено жодних доказів про те, що він звертався до адміністрації підприємства з проханням провести розрахунок в день звільнення.

Позивачем не надано у відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України як письмової так і усної вимоги про розрахунок, що свідчить про відсутність права у позивача на стягнення середнього заробітку за певний проміжок часу, що є підставою а тому у задоволенні необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Крім того, розрахунок середнього заробітку та обчислення строків прострочення виплат, наданий позивачем, не відповідає діючому законодавству.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою від 8 лютого 1995 р. N 100 Кабінету Міністрів України, обчислення середньої заробітної плати проводиться за 2 місяці перед звільненням. Згідно Довідки середня заробітна плата за серпень-вересень 2014 року склала 3 127 грн.09 коп. / 2 місяці = 1 563,52 грн.

Середньоденна заробітна плата склала: 1563,52 / 31 календарний день = 50,44 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що затримка розрахунку склала 16 днів, починаючи відлік з дня звільнення 28.10.2014 року по день фактичного розрахунку 12.11.2014 року включно.

Згідно з діючим законодавством, облік необхідно починати з 29.10.2014 року (наступного після звільнення дня) по 11.11.2014 року, що складає 14 календарних днів.

14 днів х 50,44 грн. (середньоденна заробітна плата) = 706,16 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., зазначає відповідач, позивачем належними доказами не доведено факт порушень норм трудового законодавства Відповідачем, зокрема розрахунку при звільненні, отриманні трудової книжки при звільненні, тому вимоги відшкодування моральної шкоди є такими, що не підлягають до задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено:

Позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду охоронця ПАТ «Українська автомобільна корпорація Філія «Рубіж-Авто» наказом № 170-вк від 03.06.2014р., звільнений з посади за власним бажанням ст. 38 КЗпП України 28.10.2014р. наказом № 355-вк від 28.10.2014р., що підтверджується записом в трудовій книжці позивача.

Згідно Довідки, наданої відповідачем, середня заробітна плата позивача за серпень-вересень 2014 року склала 1563 грн. 52 коп.

Середньоденна заробітна плата склала: 15636 грн. 52 коп./31 календарний день = 50 грн. 44 коп.

Позивач в позовній заяві зазначає, що затримка розрахунку склала 16 днів, починаючи відлік з дня звільнення 28.10.2014 року по день фактичного розрахунку 12.11.2014 року включно.

14 днів х 50,44 грн. (середньоденна заробітна плата) = 706,16 грн.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що позивач 22.10.2014р. був на роботі, у цей день подав письмову заяву про звільнення, саме з цього дня був звільнений з роботи, проте відповідного розрахунку по заробітній платі та трудової книжки не отримав, а тому, суд вважає, що позивач повинен сплатити на користь позивача середній заробіток за період з дня звільнення до повного розрахунку по заробітній платі.

Під час судового розгляду справи відповідачем було надано до суду відгуг на позовну заяву із розрахунком заробітної плати, в якому зазначено, що середня заробітна плата відповідача за день складає 50 грн. 44 коп.

Таким чином, затримка розрахунку при звільненні складає 14 днів, а тому середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 28.11.2014р. по 11.11.2014 р. за цей період складає 706 грн. 16 коп.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що позивач 22.10.2014р. був на роботі, у цей день подав письмову заяву про звільнення, саме з цього дня був звільнений з роботи, проте відповідного розрахунку по заробітній платі та трудової книжки не отримав, а тому, суд вважає, що позивач повинен сплатити на користь позивача середній заробіток за період з дня звільнення до повного розрахунку по заробітній платі у сумі 706 грн. 16 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої заробітної плати за серпень та вересень 2014р. у розмірі 484 грн. 58 коп., останні задоволенню не підлягають як безпідставі, оскільки як вбачається з письмових заперечень відповідача та наданих довідок про розрахування по заробітній платі за вказаний період, а саме: згідно з Довідкою про доходи позивача, нарахована заробітна плата за серпень 2014р. склала 1739 грн,13 грн. за відпрацьовані 160 год.

За вересень 2014р. нарахована заробітна плата склала 1387,96 грн. за відпрацьовані 126,5 годин. Менша тривалість робочого часу була пов"язана із знаходженням позивача на лікарняному з 04.09.2014р. по 10.09.2014р. Оплата лікарняного проведена 12.11.2014р. в розмірі 208,3 грн. за рахунок підприємства та 69,43 грн. за рахунок Фонду соціального страхування.

Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, яку власник сплачує робітнику за виконану ним роботу.

При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст. 237-1 КЗпП України, яка визначає підстави та обставини покладання обов'язку відшкодування шкоди, а саме відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від його додаткових зусиль для організації свого життя.

Наявність моральної шкоди повинна довести потерпіла особа у встановленому порядку, адже така шкода є самостійним видом шкоди і умовою цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з позовної заяви позивача, неправомірними діями відповідача, пов'язаними з несвоєчасним розрахунком з ним по заробітній платі при його звільненні, він був позбавлений можливості через відсутність в нього трудової книжки влаштуватися на іншу роботу, яку йому на цей час було запропоновано, також неотримання своєчасно ним повного розрахунку по заробітній платі негативно вплинуло на його стосунки у родині, оскільки він не мав можливості надати останній матеріальні кошти на проживання, таким чином суд приходить до висновку, що несвоєчасність розрахунку по заробітній платі з боку відповідача з позивачем завдало останньому моральної шкоди, яку суд визначив у розмірі 350 грн. з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст..ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Рубіж-Авто» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.10.2014р. по 11.11.2014р. у сумі 706 грн. 16 коп., моральну шкоду у сумі 350 грн., а усього стягнути у сумі 1056 грн. 16 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Рубіж-Авто» на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

У іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.І. Боровікова