У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від

23 травня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від

17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на Ѕ частини квартири,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на Ѕ частини квартири.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 06 грудня

2005 року перебуває з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі. В кінці

2006 року на прохання своєї дружини та з його згоди він продав квартиру АДРЕСА_1 за 24 500 дол. США, яка належала йому на праві приватної власності. За усною домовленістю між ним та ОСОБА_5, за кошти отримані від продажу його квартир, повинна була бути придбана квартира в м. Вінниці та зареєстрована на ім'я дружини. Після укладення договору купівлі-продажу квартири, в присутності покупців сума в розмірі 24 500 дол. США була передана дочці ОСОБА_5 -

ОСОБА_3 для придбання квартири в м. Вінниці. Проте, діями ОСОБА_5 та ОСОБА_3, його було введено в оману, оскільки право власності на придбану квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_3 Позивач вказував, що неправомірними діями відповідачів порушено його право власності на Ѕ частини спірної квартири, за придбання якої ним було сплачено особисті кошти, а тому просив визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29 грудня 2006 року в частині визнання права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на Ѕ частини спірної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 травня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від

17 березня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на Ѕ частини квартири, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на Ѕ частини квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк