Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/45/15-ц

Провадження № 2/752/2125/15

20.05.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титоренка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі - відповідач), третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати, яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті брата позивача ОСОБА_2, однак не встигла її оформити.

Позивач вказує, що у визначенні чинним законодавством строки він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, у відсутні документи, які підтверджують право власності померлої на житло.

Крім того, зазначає, що змушений просити суд, встановити факт родинних відносин із померлою ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_2, оскільки при оформленні паспорта громадянина України були допущені помилки у прізвищі позивача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, в подальшому участі в судових засіданнях не брав і подав заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач - Київська міська рада в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання належним чином повідомлялась. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, в яких поклався на розсуд суду при вирішенні вказаної справи та просив слухати справу у відсутність представника КМР.

Третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явились, явку свого представника не забезпечили, належним чином повідомлялись. Надіслали пояснення, в яких при прийнятті рішення поклались на розсуд суду та просили слухати справу за відсутності представника.

З'ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 25.06.1949 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, після реєстрації одруження останній присвоєно прізвище ОСОБА_4. (а. с. 10)

Згідно Свідоцтва про народження померлого позивача його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Як вбачається з свідоцтва про народження позивача, його прізвище зазначено як ОСОБА_3.

Разом з тим, з паспорта громадянина України вбачається, що прізвище зазначено як ОСОБА_1.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при видачі паспорта та перекладі прізвища на українську мову було допущено помилку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК Україн суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз'яснення у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та братом ОСОБА_2

Окрім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 11908 (а.с. 6).

Окрім того, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 20558 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Вказана квартира належала померлим на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності на житло. (а. с. 11).

05.06.2014 року позивач, у строки передбачені ЦК України, звернувся до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3

Державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. (а. с. 15).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем вказаного майна.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємцем за законом.

Згідно роз'яснень у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З Листа Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві від 30.12.2013 року № 53/41452 вбачається, що позивач звертався до органу внутрішніх справ із відповідною заявою про втрату документів на квартиру. (а. с. 16-18).

Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку.

У ч. 1 ст. 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач є сином померлої ОСОБА_3, померла не має інших спадкоємців, позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої, позивач в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку пронеобхідність визнання за позивачем права власності на вказану квартиру у порядку спадкування за законом.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 384, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1265, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215, 224, 228, 233, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є матір'ю ОСОБА_1.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є братом ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя