11.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/8482/15-ц
№ 2з/205/107/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 фірми «НікАн» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 фірми «НікАн» до ОСОБА_2 про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2015 року відкрито провадження у справі.

10 грудня 2015 року від позивача ОСОБА_1 фірми «НікАн» надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на експлуатацію ОСОБА_2 (49101, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01); передання автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) на зберігання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Вищевказану заяву мотивує тим, що 3 червня 2014 року ОСОБА_1 підприємством «Нива-В.Ш.», в особі Філії 04 ОСОБА_1 підприємства «Нива-В.Ш.», було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна автомобільної стоянки, що належить ОСОБА_1 фірмі «НікАн». Дані торги було оформлено протоколом від 03.06.2014 р. № 0834509-1 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 фірмі «НікАн» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 92).

9 червня 2014 року на підставі Протоколу Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції видав Акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна за вих. № 36548/16 від 09.06.2014 р.

22 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Товариству з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп» на виконання Акту було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим номером 779.

За наведених обставин Товариство з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп» набуло право власності на автомобільну стоянку, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 110 (реєстраційний номер вказаного обєкта нерухомого майна: 01).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року у справі № 904/5912/15 (суддя Ліпинський О.В.) визнано недійсним: протокол від 03.06.2014 року № 0834509-1 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить боржнику - приватній фірмі «НікАн», складеного Філією 04 приватного підприємства «Нива-В.Ш.»; кт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна від 09.06.2014 року № 36548/16, виданий Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 22.09.2014 року за реєстровим номером 779, видане товариству з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп» приватним нотаріусом ОСОБА_4.

26 листопада 2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом дане судове рішення залишено без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції в господарській справі № 904/5912/15 встановлено, що виконавчих документів, де боржником виступає ОСОБА_1 фірма «НікАн» на виконання Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не надходило, тому реалізація обєктів нерухомого майна, які належать ОСОБА_1 фірма «НікАн» не здійснювалось, заявок на проведення прилюдних торгів, актів про проведення прилюдних (аукціону) по реалізації арештованого майна Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не видавав.

Фактично, суди встановили ФІКТИВНІСТЬ всіх вищезгаданих документів.

Паралельно із господарською справою № 904/5912/15 ОСОБА_1 фірма «НікАн» ініціювала подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області про витребування майна (згаданої вище автомобільної стоянки) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп».

Станом на даний час у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/2404/15 (суддя Татарчук В.О.) порушена за позовом ОСОБА_1 фірми «НікАн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп» про витребування майна.

При цьому слідчим суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П. ухвалою від 17.02.2015 р. по справі № 205/6594/14-к було накладено арешт на автомобільну стоянку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Заводська, будинок 110 (реєстраційний номер вказаного обєкта нерухомого майна 01).

Державна реєстрація вказаного обтяження мала місце 19.02.2015 р. о 16:29:41 год. (номер запису про обтяження 8793109).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 р. по справі № 904/2404/15 також було накладено арешт на автомобільну стоянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01).

Державна реєстрація вказаного обтяження мала місце 14.04.2015 р. о 09:33:59 год. (номер запису про обтяження 9361767).

Тобто, принаймні на 18.08.2015 р., власником двічі арештованої автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) було Товариство з обмеженою відповідальністю «Пеле Груп» ().

Натомість, з Інформаційної довідки № 48420202 від 26.11.2015 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (додається) вже вбачається, що власником автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) значиться фізична особа ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (зі змінами та доповненнями) інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Державним реєстратором в даному випадку виступала ОСОБА_1 нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яка 20.11.2015 р. видала свідоцтво № 2683 на підставі акта про передання права власності на куплене нерухоме майно від 30.10.2015 р. і протоколу про проведення аукціону, складеного Правобережною товарною біржою від 29.10.2015 р.

Перехід права власності на арештовану автомобільну стоянку відбувся всупереч тому, що а ні слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П., а ні суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О. своїх ухвал про накладення арешту на автомобільну стоянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) не скасовували. Дані ухвали також не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку.

Станом на даний час є чинним договір про постачання електроенергії № 018052 укладений06.03.2002 р. між ОСОБА_1 фірмою «НікАн» та ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» відповідно до якого забезпечується електропостачання автомобільної стоянки, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна заводська, 110.

На 2015 рік ОСОБА_1 фірмі «НікАн» було затверджено обсяги постачання електричної енергії, що вбачається з Додатку 1 до згаданого договору (додається) і в жовтні поточного року Відповідачем спожито 2 кВт.год, що підтверджується Розрахунком-розшифровкою № 111/88/18-52/10/1 від 03.11.2015 р. (додається).

Отже, Позивач, втративши можливість контролю за згаданим обєктом нерухомого майна не має можливості контролювати й витрачання електричної енергії на згаданому обєкті. Цим самим Позивачеві вже завдається непоправна фінансова шкода, адже саме він несе фінансові зобовязання перед енергопостачальною організацією.

ОСОБА_1 фірмою «НікАн» у 2013 році за 28817,00 грн. було придбано у ТОВ «АлармТехнолоджі» (копія договору та виписки по рахунку додаються) та налагоджено на спірній автомобільній автостоянці Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (копія договору та акта здавання-приймання робіт додається) систему відеонагляду, яку 5 та 6 грудня 2015 року невстановлені особи почали демонтувати, чим створили загрозу спричинення Позивачеві непоправної матеріальної шкоди та звуження можливостей функціонування спірної автостоянки.

Все це спонукає Позивача до активних дій спрямованих на припинення порушення його прав шляхом звернення до суду з клопотанням про здійснення адекватних та співмірних забезпечувальних заходів.

Частиною 2 ст. 976 ЦК України передбачено, що річ, яка є предметом спору, може бути передана на зберігання за рішенням суду. Цілком очевидно, що спірний обєкт нерухомого майна (автомобільна стоянка) є нерухомою річчю з огляду на положення ст. 181 ЦК України.

Зберігачем у цьому разі може бути особа, призначена судом, або особа, визначена за домовленістю сторін, між якими є спір. Річ передається на зберігання іншій особі за її згодою, якщо інше не встановлено законом. Зберігач має право на плату за рахунок сторін, між якими є спір.

Позивач надає свою згоду на те, щоб зберігачем спірної автомобільної стоянки було призначено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) одним з видів діяльності якого є «Допоміжне обслуговування наземного транспорту» (КВЕД 52.21), «Проведення розслідувань» (КВЕД 80.30) та «Діяльність у сфері права» (КВЕД 69.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У відповідності з ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 , 7 ч.1 ст. 153 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, передачею речі , яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном (в тому числі грошовими коштами) іноді призводить до незворотних наслідків.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Частиною 2 ст. 976 ЦК України передбачено, що річ, яка є предметом спору, може бути передана на зберігання за рішенням суду. Спірний обєкт нерухомого майна (автомобільна стоянка) є нерухомою річчю з огляду на положення ст. 181 ЦК України.

Зберігачем у цьому разі може бути особа, призначена судом, або особа, визначена за домовленістю сторін, між якими є спір. Річ передається на зберігання іншій особі за її згодою, якщо інше не встановлено законом. Зберігач має право на плату за рахунок сторін, між якими є спір.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує надані позивачем докази щодо виникнення між сторонами ОСОБА_1 фірми «НікАн» та ОСОБА_2 спірних правовідносин, а саме про витребування майна, автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110, той факт, що позивач, втратив можливість контролю за обєктом нерухомого майна, а саме можливості контролювати витрачання електричної енергії на згаданому обєкті, що завдає непоправної фінансової шкоди, адже саме він несе фінансові зобовязання перед енергопостачальною організацією, всі раніше застосовані судами першої інстанції, як в рамках кримінального провадження, так і в рамках провадження з господарського спору, забезпечувальні заходи виявилися неефективними, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду за умови задоволення судом позову, суд вважає за необхідне заяву позивача ОСОБА_1 фірми «НікАн» про забезпечення позову задовольнити.

Виходячи з наявності в матеріалах справи згоди фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на передання йому на зберігання автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110, суд вважає за можливе визначити зберігачем автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) та передати йому вищевказаний об'єкт нерухомості на зберігання до винесення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 фірми «НікАн» до ОСОБА_2 про витребування майна.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 фірми «НікАн» про забезпечення позову - задовольнити.

Заборони експлуатацію ОСОБА_2 (49101, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01).

Визначити зберігачем автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Передати автомобільну стоянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 110 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01) на зберігання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подачі протягом пяти днів Апеляційної скарги. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.М. Федченко