Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/7225/14
Справа № 22-ц/778/3633/15 Головуючий у 1-й інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Пільщик Л.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів та визнання договору неукладеним та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнювала і уточнювала. Зазначала, що 22.08.2006 р. між нею та АКБ «Райффайзен банк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-200/565/2006 на суму 22 000 дол. США зі строком повернення до 22.08.2021 року шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів з виплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою, розмір якої в договорі не зазначений. Вказаний договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в ньому не зазначена точна процентна ставка, Банк при його укладанні використав нечесну підприємницьку діяльність, ввів споживача в оману, його умови являються несправедливими. При укладанні кредитного договору сторони фактично не дійшли згоди щодо суттєвих умов договору - розміру та типу відсоткової ставки, а тому, на думку позивача, він являється неукладеним. Протягом строку дії договору позичальник безпідставно сплатила Банку грошові кошти у розмірі 27 729,98 дол. США., які останній спрямував на погашення кредиту за неукладеним правочином. Враховуючи той факт, що позичальником за неукладеним правочином були отримані кошти в розмірі 22 000,00 дол. США, у відповідності до ст.ст. 1212,1213 ЦК України Банк зобов'язаний повернути їй безпідставно набуті 5 729,98 дол. США, що станом на 03.03.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 153 849, 97 грн. Посилаючись на зазначені обставин, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати кредитний договір неукладеним; стягнути з Банку безпідставно отримані кошти за неукладеним правочином.

Заперечуючи проти позову, у жовтні 2014 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 22.08. 2006 року сторони уклали Кредитний договір №ML-200/565/2006, за умовами якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 22 000,00 дол. США зі строком повернення до 22.08.20121 року шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту. За умовами договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованої процентної ставки у розмірі 4,49 % річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредитів, що розміщені в банку на строк 366 днів). Позичальник порушує графік погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 26 вересня 2014 року утворилася заборгованість у загальній сумі 11 236,33 дол. США, із яких: 10 986,15 дол. США - за тілом кредиту, що за курсом НБУ станом на 26.09.2014 року становить 141 817,94 грн.; 250,18 дол. США - за відсотками, нарахованими за період з 22.07.2014 року по 25.09.2014 року, що за курсом НБУ становить 3 229,53 грн.; 64,49 грн. - пеня за період з 25.03.2014 по 26.09.2014 року. Посилаючись на вказані обставини, просив на підставі ст.1050 ч.2 ЦК України стягнути з позичальника вказану суму заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 236,33 дол. США, із яких 10 986,15 дол. США - за тілом кредиту; 250,18 дол. США - за нарахованими відсотками за період з 22.07.2014 р. по 25.09.2014 р.; 64,49 грн. - пеня. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову і відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і задовольняючи позов Банку, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 і наявність правових підстав для дострокового стягнення боргу за кредитним договором. Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» .

Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Судом встановлено, що 22.08.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, яка 13.08.2011 р. змінила прізвище на ОСОБА_2, був укладений кредитний договір № ML - 200/565/2006, за умовами якого та на підставі кредитної заявки від 22.08.2006 останній Банком надано кредит у розмірі 22 000,00 дол. США, встановлена плаваюча процентна ставка за користування кредитом, а саме: фіксований відсоток у розмірі 4,49 %, та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому кредитним договором. Договором визначено, що повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів, щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по Кредиту, цільове використання кредитних коштів - придбання нерухомого майна та встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 22.08.2021 року. Позичальник, в свою чергу, зобов'язалася прийняти грошові кошти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти,сплатити проценти за користування грошима у розмірі та в строки, зазначені в Кредитному договорі, а у разі порушення зобов'язання - сплатити пеню та штраф. Додатком № 1 до кредитного договору № ML - 200/565/2006 від 23.08.2006 року, що складає невід'ємну частину договору, визначено графік внесення платежів (а.с.35-42).

Укладений кредитний договір є публічним, тобто його умови є рівними і для інших позичальників, про його умови позичальник був повідомленим до моменту його підписання, тобто мав змогу на свій розсуд погодитись чи не погодитись з запропонованими умовами, скористатись іншою кредитною установою.

Свої зобов'язання за договором Банк виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти в повному обсязі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку (а.с.39).

З моменту укладання кредитного договору і до 22.07.2014 року ОСОБА_2 належним чином виконувала умови договору, вносила щомісячні платежі у розмірі і строки відповідно до графіку погашення кредиту, що спростовує її доводи про недосягнення сторонами згоди щодо суттєвих умов договору.

07.10.2014 року на адресу позичальника Банком було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій у зв`язку із порушенням умов кредитного договору, несплати належних сум кредиту та відсотків, банк вимагав протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити суму кредиту (а.с.31).

Зазначену вище досудову вимогу ОСОБА_2 отримала особисто під розписку 09.10.2014 року (а.с.31 зворот).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Сторонами у справі не оспорюється, що ОСОБА_2 з липня 2014 року належним чином не виконувала умови договору, порушувала встановлені кредитним договором строки повернення кредиту і сплати процентів, досудову вимогу Банку про дострокове повернення коштів залишила без задоволення.

Згідно розрахунку, наданого Банком, станом на 26 вересня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 11 236,33 дол. США, із яких: 10 986,15 дол. США - за тілом кредиту, що за курсом НБУ станом на 26.09.2014 року становить 141 817,94 грн.; 250,18 дол. США - за відсотками, нарахованими за період з 22.07.2014 року по 25.09.2014 року, що за курсом НБУ становить 3 229,53 грн.; 64,49 грн. - пеня за період з 25.03.2014 по 26.09.2014 року. (а.с.32-33).

Вказаний розмір заборгованості у відповідності до ст.ст.526, 536, 610, 1050 ч.2 ЦК України обгрунтовано стягнутий судом першої інстанції з позичальника на користь Банку.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність кредитного договору вимогам діючого законодавства, недосягнення сторонами згоди щодо його суттєвих умов, являються неспроможними.

Як встановлено судом і вбачається із матеріалів справи, укладений сторонами кредитний договір містить всі суттєві умови, передбачені ст.ст.1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до п. 1.4 Частини №2 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату (проценти).

Частиною 7 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції Закону чинній на момент укладання договору) комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Згідно з п. 3 Частини №1 кредитного договору, сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, а саме фіксований відсоток та FIDR, де фіксована ставка становить 4,49 %, а FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому укладеним договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також в приміщенні банку (як в головному офісі так і в інших установах банку) на інформативних стендах.

Пунктом 1.9 Частини 2 кредитного договору визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим Договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3 та ст. 3 кредитного договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні оспорюваного кредитного договору сторони узгодили всі істотні умови даного правочину та погодилися з ними. Так, з кредитного договору вбачається, що в ньому зазначені сума кредиту, нарахування та сплати відсотків, порядок сплати заборгованості, тощо. Позивач погодилася на отримання кредиту та була ознайомлена з його умовами, що запропоновані Банком. Сторони застережень до договору не висловлювали, підпис позивача на договорі свідчить про його згоду на укладення договору саме на тих умовах, які в ньому зазначені.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника повернути кредитору в повному обсязі існуючу заборгованість по кредиту, сплатити нараховані проценти за користування, а у разі порушення зобов'язань за договором - понести штрафні санкції.

Позивач погодилася з такими умовами, підписавши кредитний договір особисто і без застережень, протягом восьми років виконувала його умови, погашаючи кредит у відповідності з графіком платежів.

Заборони на включення до договору, умов передбачених ним, чинне законодавство не містить.

Умови договору не можуть вважатись такими, що порушують права і інтереси позичальника, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ст. 1 ЦК України).

ОСОБА_2 могла відмовитися від укладення кредитного договору на таких умовах, що визначені цим договором.

Підписанням оспорюваного кредитного договору без будь яких застережень, отриманням коштів у кредит, виконанням умов договору протягом восьми років позичальник підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма його умовами.

Передбаченим п.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причини, позичальник не скористалася, не відмовилася від його виконання, а тривалий час користувалася кредитними коштами, що свідчить про те, що вона була згодна з умовами даного договору.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає правильним, що вимоги позичальника про визнання кредитного договору неукладеним є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: