Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 1980 року працює на підприємстві відповідача, а 01 грудня 2001 року була прийнята на посаду оператора котельні в ДКП «Луцьктепло». 16 вересня 2011 року її перевели на посаду інспектора з соціальної допомоги, а 15 липня 2013 року - на посаду фахівця з питань зайнятості, де позивач працювала до звільнення.

Крім того, ОСОБА_4 обіймала посаду голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло» та була обрана до складу центрального комітету профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення.

17 лютого 2014 року наказом № 22-с позивача було звільнено з роботи відповідно до п. 1 ст. 40 ЗУпП у зв'язку зі скороченням чисельності та штату. Вважає звільнення незаконним та необґрунтованим, оскільки при її звільненні не було попередньої згоди виборчого органу первинної профспілкової організації та обкому працівників профспілки ЖКГ МП ПОН та їй не було запропоновано іншу посаду на підприємстві за відповідною професією чи спеціальністю.

З урахуванням вказаного позивач просить суд визнати незаконним наказ від 17 лютого 2014 року № 22-ос в частині її звільнення з роботи та поновити на роботі в ДКП «Луцьктепло».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судами встановлено та перевірено доказами, що при звільненні позивача були дотримані вимоги п. 1 ст. 40 та ст. 49-2 КЗпП України. Також суди дійшли правильного висновку, що на позивача не поширюються гарантії, встановлені ст. 252 КЗпП України, оскільки рішенням конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло», яка відбулася 31 грудня 2013 року, достроково припинено повноваження голови профспілкового комітету ДКП «Луцьктепло» ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що остання неналежним чином захищає права та інтереси профспілки.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. Маляренко Т.О. Писана