АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/2525 /2015 р. Головуючий у І інстанції Бобровник О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення права на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року її рідний брат ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина , до складу якої входила квартира АДРЕСА_1 .

В установлений законом строк ніхто з спадкоємців не прийняв спадщину, а тому вона як спадкоємець другої черги прийняла спадщину після смерті брата .

Зазначала, що через деякий час син покійного почав у судовому порядку вимагати поновлення строку на прийняття спадщини, у зв'язку з тим , що не був обізнаний про факт смерті свого батька.

За останні роки життя ОСОБА_3 був безпорадним та лежачим хворим, не міг доглядати себе і не міг забезпечити собі гідні умови життя, у зв'язку з чим вона, допомагала йому, несла витрати на придбання ліків, здійснювала необхідний догляд. В той же час, відповідач допомоги батькові не надавав, хоча йому було відомо про його стан. У зв'язку з цим, просила ухвалити рішення про усунення відповідача від права на спадкування після смерті батька.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у ній, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за рішенням суду, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 " Про судову практику у справах про спадкування", правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, батько відповідача та брат позивача.( а.с. 6, 7).

Після його смерті відкрилась спадщина , до складу якої входила квартира АДРЕСА_1.

20 жовтня 2011 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу їй було видано свідоцтво про право на спадщину , яка складається з квартири АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі Договору посвідченого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою 04 травня 1995 року ( а.с. 9).

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2013 року визначено ОСОБА_2 додатковий строк у два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( а.с. 11-12).

Зі місту зазначеного рішення випливає, що відповідач після розірвання шлюбу між батьками, тобто з березня 2000 року , не спілкувався з батьком, так як проживав разом з матір'ю за її місцем проживання : АДРЕСА_2. Після розлучення батьки відповідача між собою не спілкувалися, а про смерть батька він дізнався лише восени 2012 року .

Згідно довідки КП Міжнародний аеропорт " Київ " ( Жуляни ) від 23.09.2014 року №150 ОСОБА_3 , 1962 року народження з 12.07.2007 року по 14.07.2009 року працював в КП МА " Київ" ( Жуляни ) на посаді слюсаря-ремонтника паливно-мастильних матеріалів ( а.с. 24).

З наведеного випливає, що в липні 2009 року батько відповідача не був похилого віку , оскільки йому було 47 років , був працездатним, а помер він у віці 48 роки ( а.с. 8).

Положенням частини 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що для усунення від права на спадкування за законом необхідно встановити, що особа ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, сам по собі факт перебування батька відповідача у безпорадному стані , без встановлення факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві не є достатньою підставою до усунення його від спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим , позивач не надала суду доказів в підтвердження того , що вона чи батько відповідача зверталися до відповідача за допомогою і останній ухилявся від її надання батькові .

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність рішення суду , оскільки суд не взяв до уваги показання свідків, які підтвердили , що батько відповідача намагався відновити стосунки з сином, є необгрунтованими , так як суд дав належну оцінку показанням свідків і дійшов правильного висновку, що вони не підтвердили, що батько звертався до відповідача по допомогу і він знав про безпорадний стан свого батька.

В той же час , судом встановлено , що відповідач не підтримував стосунки з батьком і не знав про стан його здоров'я та його смерть.

Відмовляючи в задоволені позову, суд правильно виходив із недоведеності позивачем того, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві ( батькові) .

Судом з'ясовані обставини , які мають значення для правильного вирішення справи, а тому посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин справи є безпідставним.

Не вбачає колегія суддів і порушень норм матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді