Справа № 323/3209/15-ц
№ провадження 2/323/1220/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

16.12.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Слинько Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області про продовження строків прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 21.08.2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 95 від 21 серпня 2007 року, 1-І Ю 096260.

Її чоловік ОСОБА_2, помер 1 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть даними відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 311 від 1 жовтня 2014 року, І-НО № 805601.

Нa день смерті залишилося майно, яке згідно із заповітом ОСОБА_2 повинно перейти їй після його смерті. Заповіт посвідчено ОСОБА_3. державним нотаріусом Амвросіївської державної нотаріальної контори..

У власності її померлого чоловіка ОСОБА_2 знаходилось наступне майно: - земельна ділянка площею 0.0974 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Донецька обл.. Амвросіївський район, с. Білоярівка, вул. Советська, 17; -земельна ділянка площею 0.2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, і господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Донецька обл., Амвросіївський район, с. Білоярівка. вул. Советська, 17; -земельна ділянка площею 0.680 га для ведення товарною сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області; -земельна ділянка площею 0.520 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний термін вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як у місці прийняття спадщини, а саме м. Амвросіївка та с. Білоярівка Донецької області проводилась АТО, що встановлено у розпорядженні КМУ № 1053 від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Згідно з розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р.. № 1085- р, міста Амвросіївського району є такими, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вважає причину пропущення строку подачі заяви про прийняття спадщини поважною.

Прохає визнати причини пропущення строку подачі заяви про прийняття спадщини поважною. Надати їй ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого 1 жовтня 2014 року чоловіка ОСОБА_2, терміном 3 місяці.

До судового засідання позивач не зявилася, прохала суд розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача до судового засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи голова Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області повідомлена телефонограмою, зазначила, що до суду не зявиться, не заперечувала, щоб справа розглядалася без участі їх представника, пояснення по справі надавати відмовилася, оскільки Білоярівська сільська рада Амвросіївського району Донецької області не підконтрольна українській владі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.08.2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 95 від 21 серпня 2007 року 1-І Ю 096260/а.с.5/.

ОСОБА_2 помер 1 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть даними відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 311 від 1 жовтня 2014 року, І-НО № 805601/а.с.5зв./

10 липня 2014 року ОСОБА_2 склав заповіт , відповідно до якого вказано «майно де б воно не було та з чого б воно не складалось , що буде йому належать на день смерті і на що за законом буде мати право , заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.»/а.с.9/.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

У п.п. 23-24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, роз'яснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таку ж правову позицію висловлено й у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в якому зокрема зазначено, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цивільної справи у суду не було можливості перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини( так як почтові відділення в окремих населених пунктах Луганської та Донецької області не працюють).

Позивач не надала доказів того чи зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відсутня у матеріалах справи обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропущенням строку прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.1ст.60 ЦПК України сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для справи, по якій виник спір.

Керуючись 10, 57-60,192,196, 208-209, 213-215, 218, 224- 227 ЦПК, Пленумом Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1268-1272 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білоярівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області про продовження строків прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4