У Х В А Л А

23 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Парінової І.К.,

Ситнік О.М., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, управління Держземагентства у м. Харкові, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними документів, рішень, відновлення порушеного права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування права власності, знесення самовільно збудованої споруди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, управління Держземагентства у м. Харкові, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2008 року за ним визнано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Харкові ради від 03 березня 2009 року № 17-1 йому було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку за вказаною адресою, оскільки старий будинок був непридатним для проживання. Рішенням сьомої сесії Харківської міської ради шостого скликання від 18 травня 2014 року № 295/11 йому передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0344 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вказаного рішення ним отримано державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою. Пунктом 1.1 рішення Харківської міської ради двадцять першої сесії шостого скликання від 19 грудня 2012 року № 953/12 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дозволено збереження самочинно збудованих споруд по АДРЕСА_2. Позивач зазначав, що такі дії відповідачів здійснено з порушенням земельного законодавства. Також, позивач вважає, що у ОСОБА_4, ОСОБА_5 та посадових осіб Харківської міської ради на час ухвалення Харківською міською радою рішення від 19 грудня 2012 року не було законних підстав на вилучення у нього належної йому земельної ділянки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року, в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено на підставі ст. 337 ЦПК України. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, ст. ст. 182, 210, 334 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01 лютого 2007 року в справі № К-11756/06 за позовом про визнання протиправним та скасування рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України» неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Із змісту заяви та долученої до заяви копії судового рішення, на яке здійснюється посилання як на приклад неоднакового застосування норм матеріального права судами касаційної інстанції, не вбачається неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, судові рішення ухвалені у справах, в яких підстави позову не є тотожними та за різних встановлених судами фактичних обставин.

Оскільки неоднакове застування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах відсутнє, у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, управління Держземагентства у м. Харкові, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними документів, рішень, відновлення порушеного права, зобов'язання вчинити певні дії, скасування права власності, знесення самовільно збудованої споруди, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

І.К. Парінова

О.М. Ситнік

В.А. Черненко