У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 28 квітня 2014 року № 1527 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-201/144/2007 від 24 грудня 2007 року, укладеним із ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк».

Позов обґрунтовував тим, що виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника у визначеному законом порядку про перехід до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за іпотечним договором без повідомлення боржника; виконавчий напис було вчинено з порушенням вимоги щодо безспірності заборгованості, передбаченої ст. 88 Закону України «Про нотаріат»; виконавчий напис вчинено не на підставі первинних документів бухгалтерської звітності, нотаріус мав включити в період стягнення лише три роки, що передують даті вчинення виконавчого напису; у виконавчому написі неправильно визначено строк, за який провадиться стягнення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 28 квітня 2014 року № 15271527 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі заявник просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини, обґрунтовано виходив із того, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат».

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак