Провадження № 22-ц/780/2137/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 46 26.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності по 1/2 частині земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні і розпорядженні жилим будинком шляхом скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації державного акту та правильного визначення розміру і меж земельної ділянки, - в с т а н о в и л а:

позивачі звернулися до суду із позовом, посилаючись на те, що їхній бабі ОСОБА_6 на праві власності належав будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці за цією адресою, що знаходилася в нею в користуванні площею 0,21 га.

На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, що набрало законної сили, власниками вказаного будинку в порядку спадкування стали позивачі, а також за ними визнано право користування по 1/2 частині цієї земельної ділянки під даним будинком.

Відповідно до рішення Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 82-08-VI від 31 березня 2011 року позивачам надано дозвіл на розробку технічної документації для передачі земельної ділянки під вказаним будинком у спільну сумісну власність.

При виготовленні технічної документації встановлено, що земельна ділянка відповідача накладається на земельну ділянку, на яку претендують позивачі в зв'язку з чим, позивачі просили визнати за ними право власності по 1/2 частині на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію державного акту серії НОМЕР_1 від 20 травня 1997 року виданого на ім'я ОСОБА_4, який порушує земельні права позивачів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять рішення суду скасувати в з'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що с торони є суміжними землекористувачами.

Земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 0,3996 га надана ОСОБА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 26 від 11 березня 1996 року.

У справі за позовом позивачів до ОСОБА_4 та інших рішення Виконавчого комітету Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 26 від 11 березня 1996 року та виданий на його підставі деракт оспорювалося.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2013 року у вказаній справі, що 16 грудня 2013 року набрало законної сили встановлено той факт, що земельна ділянка відповідачу надана правомірно і відповідає тим межам на місцевості, які визначені держактом. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що дана обставина про правомірність надання земельної ділянки звільнена від доказування тому підстав для скасування держакту підстав не має.

В частині визнання за позивачами права вдасності на землю, яка знаходиться у них в користуванні, суд виходив з того, що право власності на землю передається компетентними на те органами.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Рішення суду оскаржено з двох підстав: суд неправильно застосував ст. 61 ЦПК України та не врахував ту обставину, що висновком спеціаліста встановлено накладку на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивачів.

Згідно ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Оскільки при оспорюванні рішення про передачі земельної ділянкі відповідачу та обставина, що порушень при передачі землі відповідачу не було, їх розміри відповідають межам, встановленим на місцевості відповідно до техничної документації та розмірам, визначених у держакті, які були узгоджені з попереднім землекористувачем, така обставина відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняється від доказування і доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті до уваги відповідно вказаного до законодавства. Держакт відповідача не може бути скасований, оскільки він є лише документом, який посвідчує надане право органом місцевого самоврядування на підстваві його рішення.

Рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки відповідачу є чинним, підстав для скасування держакту не має.

В іншій частині апеляційна скарга також необгрунтована, оскільки порядок передачі землі у власність вирішується відповідно до норм ЗК України компетентними на те органами, яким у даній справі суд бути не може.

Таким чином правильне по суті рішення скасоване бути не може.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді