АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнив у липні 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08.06.2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитну угоду № 06/07/938М та договір про видачу траншу № 06/07/938М-01 від 11.06.2007 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 110000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,00 % на рік. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки. Відповідач ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 27.02.2013 року у розмірі 237194,04 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 1999625,36 грн., та складається з: 78855,73 доларів США заборгованість за кредитом, 87162,76 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 103733,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 71175,55 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зобовязання ОСОБА_2 за кредитною угодою № 06/07/938М від 08.06.2007 року були забезпечені договором застави автотранспорту б/н від 08.06.2007 року. Предметом застави є легковий універсал Subary Forester , 2006 року випуску, № кузова JF1SGLE56G088287, державний номер НОМЕР_1, фургон малотоннажний PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J, державний номер НОМЕР_2. Згідно з даними ДАІ, предмет застави - фургон PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, в 2009 році ОСОБА_2 продав ОСОБА_4, а в 2011 році даний автомобіль придбав ОСОБА_3 Він не давав згоди на відчуження предмета застави, тому ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем. Просив стягнути солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитною угодою № 06/07/938М від 08.06.2007 року , що виникла за період з 28.07.2011 року по 27.02.2013 року у розмірі 84211,84 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 776838,64 грн., з яких: заборгованість за відсотками 40724,61 долар США, пеня 43487,23 доларів США, заборгованість з комісії 103733,40 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою № 06/07/938М від 08.06.2007 року в розмірі 84211,84 доларів США та 103733,40 грн., звернути стягнення на предмет застави фургон малотоннажний PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J, що належить на праві власності ОСОБА_3; встановити спосіб реалізації предмета застави фургону малотоннажного PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J, державний номер НОМЕР_3, шляхом продажу вищевказаного автомобіля на публічних в порядку виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною незалежним експертом-оцінювачем.

Заочним Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитною угодою № 06/07/938М від 08.06.2007 року , що виникла за період з 28.07.2011 року по 27.02.2013 року у розмірі 84211,84 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 776838,64 грн., з яких: заборгованість за відсотками 40724,61 долар США, пеня 43487,23 доларів США, заборгованість з комісії 103733,40 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості, визначивши гривневий еквівалент стягнутої заборгованості у розмірі 1431855,17 грн.; скасування рішення в частині відмови у зверненні стягнення на заставне майно та ухвалення в цій частині нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 08.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитну угоду № 06/07/938М та договір про видачу траншу № 06/07/938М-01 від 11.06.2007 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 110000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,00 % на рік.

В забезпечення виконання зобовязань за даною кредитною угодою між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 938/7 від 12.08.2011 року.

Позивачем заявлено, що відповідач ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 27.02.2013 року у розмірі 237194,04 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 1999625,36 грн., та складається з: 78855,73 доларів США заборгованість за кредитом, 87162,76 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 103733,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 71175,55 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Зобовязання ОСОБА_2 за кредитною угодою № 06/07/938М від 08.06.2007 року були забезпечені договором застави автотранспорту б/н від 08.06.2007 року. Предметом застави є легковий універсал Subary Forester, 2006 року випуску, № кузова JF1SGLE56G088287, державний номер НОМЕР_1, фургон малотоннажний PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J, державний номер НОМЕР_2. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 25.06.2007 року було зареєстровано обтяження на заставне майно автомобіль PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J та 03.08.2011 року було зареєстровано звернення стягнення на даний автомобіль на підставі договору застави автотранспорту від 08.06.2007 року.

Згідно довідки ДАІ предмет застави - фургон PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, 17.09.2009 року було знято з обліку для реалізації, 02.03.2010 року ОСОБА_4 придбав даний автомобіль на аукціоні (товарній біржі). 21.03.2012 року даний автомобіль придбав ОСОБА_3 Банк згоди на продаж заставного автомобіля не давав. Однак в органах ДАІ були відсутні дані щодо обтяження на дане майно. Позивачем не заявлялася вимога про визнання недійсним правочину щодо відчуження заставного майна.

Встановивши зазначені обставини, враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги частково підтверджуються матеріалами справи, інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд першої інстанції, керуючись керуючись ст.ст. ст.ст. 526, 1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову в частині солідарного стягнення зі ОСОБА_2 та Публічного акціонерного банка «Акцент-Банк» на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 84211,84 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 776838,64 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції мав перерахувати всі зобовязання ОСОБА_2 перед банком в гривневий еквівалент за курсом НБУ на дату ухвалення рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неправомірну відмову у задоволенні його позовних вимог щодо звернення стягнення на заставне майно також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до розяснень, викладених у абз. 2 п. 42 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки (застави) та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. В разі задоволення позовних вимог в повному обсязі фактично відбудеться подвійне стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_5