Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/225/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі: головуючого - судді Колода Л.Д.

При секретарі: Гордієнко О.А.

З участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним , -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 червня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №94м/2007.

У відповідності до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 08.04.14р. заборгованість ОСОБА_4 по кредиту, відсоткам та пені згідно кредитного договору №94м/2007 від 12.06.07 р. не погашена.

З метою своєчасного і належного виконання ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 12 червня 2007 року було укладено договір застави рухомого майна №ДЗ 1 -94м/2007.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.27 договору застави строк дії договору - до повного виконання позичальником та заставодержателем зобов'язань за кредитним договором та всіх додаткових угодах до нього.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про заставу" та ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до договору застави відповідачем в заставу ПриватБанку було передано автотранспорт: автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; н/причіп Kogel SN24, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4.

24.05.2011 року Придніпровським райсудом м. Черкаси ухвалено на користь банку рішення по справі № 2-1913/11 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення умов договору застави рухомого майна та передачу в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" шляхом вилучення заставного майна.

Таким чином рішення суду про передачу в заставу ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" шляхом вилучення заставного майна підлягає, згідно ст. 124 Конституції України, до обов'язкового виконання.

Автомобіль MAN 19.403 FLS/N належав ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого реєстраційною групою 1МРВ ДАІ УМВС України в Черкаській області 17.03.07 р. Н/причіп Kogel SN24 належав ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, видане реєстраційною групою 1МРВ ДАІ УМВС України в Черкаській області 17.03.07 р.

Відповідно до п.27 договору застави термін дії договору - до повного виконання позичальником та заставодержателем зобов'язань за кредитним договором №94м/2007. Станом на 08.04.14 р. кредитний договір №94м/2007 від 12.06.07р. є дійсним і заборгованість по ньому позичальником не погашена.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про заставу" та ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про заставу", ст.586 ЦК України та п.17.7 договору застави заставодавець має право відчужувати заставлене майно лише за письмовою згодою заставодержателя.

Відповідач ОСОБА_2 07.08.2008 року надав довіреність ОСОБА_5 на користування та розпорядження автомобілем марки MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, а 02.02.2009 року вказану довіреність відізвав, та повідомив про це 17.02.2009 року начальника УДАІ УМВС України в Черкаській області. Проте 28.04.20012 року ОСОБА_5 на підставі довіреності від 03.05.2012 року, виданої ніби-то ОСОБА_2, а насправді ОСОБА_2 такої довіреності не видавав, звернувся до Черкаського ВРЕР із заявою про зняття з обліку для реалізації автомобіля марки MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску. Тому 04.05.2012 року автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, який знаходиться в заставі ПриватБанку, було знято з реєстрації .

Позивачу стало відомо з Інформаційної системи ДАІ про те, що автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, на даний час зареєстрований за громадянином ОСОБА_3, новий номерний знак НОМЕР_5, виданий Краматорським ВРЕР ДАІ при У ДАІ УМВС України, Донецької області.

У відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ч.1 ст.215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України має наслідком визнання правочину недійсним.

Позивач вважає, що поскільки автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 в порушення вимог чинного законодавства був перереєстрований ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_2 на ОСОБА_3, коли знаходився у заставі "ПриватБанку" - правочин є недійсним.

В зв"язку з цим просить постановити рішення яким визнати недійсним правочин між ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_5, та ОСОБА_3 про відчуження автомобіля MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Скасувати реєстрацію транспортного засобу - автомобіля MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_5 за ОСОБА_3

Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" по довіреності ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити, вважає, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, а поскільки в момент його укладення не було дотримано вимог , встановлених ЦК України, просив даний правочин визнати недійсним.

Відповідач ОСОБА_2, його представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнали та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, надіслав пояснення про те, що він придбав автомобіль по довідці -рахунку ДПІ -288781 від 05.05.2012 року. Автомобіль зареєстрований на його ім."я на день видачі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу арешту чи іншого обтяження виявлено не було. Про те, що автомобіль знаходиться в заставі він також не знав, інформаці. Про його продаж отримав на сайті і мережі Інтернет.

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , в результаті повного , об"єктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з метою належного виконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 12 червня 2007 року було укладено договір застави рухомого майна №ДЗ 1 -94м/2007. Відповідно до договору застави відповідачем в заставу ПриватБанку було передано автотранспорт: автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; н/причіп Kogel SN24, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4.

24.05.2011 року Придніпровським райсудом м. Черкаси ухвалено на користь банку рішення по справі № 2-1913/11 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення умов договору застави рухомого майна та передачу в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк" шляхом вилучення заставного майна.

Автомобіль MAN 19.403 FLS/N належав ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого реєстраційною групою 1МРВ ДАІ УМВС України в Черкаській області 17.03.07 р. Н/причіп Kogel SN24 належав ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, видане реєстраційною групою 1МРВ ДАІ УМВС України в Черкаській області 17.03.07 р.

Відповідно до п.27 договору застави термін дії договору - до повного виконання позичальником та заставодержателем зобов'язань за кредитним договором №94м/2007. Станом на 08.04.14 р. кредитний договір №94м/2007 від 12.06.07р. є дійсним і заборгованість по ньому позичальником не погашена.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про заставу" та ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про заставу", ст.586 ЦК України та п.17.7 договору застави заставодавець має право відчужувати заставлене майно лише за письмовою згодою заставодержателя.

Відповідач ОСОБА_2 07.08.2008 року надав довіреність ОСОБА_5 на користування та розпорядження автомобілем марки MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, а 02.02.2009 року вказану довіреність відізвав, та повідомив про це 17.02.2009 року начальника УДАІ УМВС України в Черкаській області. Проте 28.04.20012 року ОСОБА_5 на підставі довіреності від 03.05.2012 року, виданої ніби-то ОСОБА_2, а насправді ОСОБА_2 такої довіреності не видавав, звернувся до Черкаського ВРЕР із заявою про зняття з обліку для реалізації автомобіля марки MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску. Тому 04.05.2012 року автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, який знаходиться в заставі ПриватБанку, було знято з реєстрації .

Позивачу стало відомо з Інформаційної системи ДАІ про те, що автомобіль MAN 19.403 FLS/N, 1997 року випуску, на даний час зареєстрований за громадянином ОСОБА_3, новий номерний знак НОМЕР_5, виданий Краматорським ВРЕР ДАІ при У ДАІ УМВС України, Донецької області.

Із пояснень відповідача ОСОБА_3 встановлено, що він придбав автомобіль по довідці -рахунку ДПІ -288781 від 05.05.2012 року та зареєстрував його в органах ДАІ.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що між відповідачем ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено правочин, який слід визнати недійсним , так як майно знаходилося в заставі банку. При цьому ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні представник позивача не зміг довести суду, який саме правочин сторони уклали.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Представником відповідача не доведено суду, які ж дії вчинив ОСОБА_5 для набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов"язків, маючи підроблене доручення. Крім цього не зрозуміло, чому ОСОБА_2 не відповідає у встановленому законом порядку за збереження заставного майна , чому банк, будучи заставодержателем не перевіряв наявності цього майна у ОСОБА_2

Доводи представника позивача про те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 фактично укладений договір купівлі-продажу, не можуть стати підставою для задоволення позову.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили проте, коли, де, між ким, за яку ціну , ким посвідчено правочин купівлі-продажу . Закон не передбачає визнання недійсним довідки-рахунку . Тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.202,203, 207,208, 215, ЦК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий :