Провадження № 2/359/301/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відчуження автомобіля та визнання права власності на ? частину автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним Договір про відчуження автомобіля марки «MERCEDES BENZ SPRINTER», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_4 вказаний автомобіль, а також поділити спільне майно подружжя набуте за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, виділивши їй шляхом визнання за нею права власності на ? частину зазначеного автомобіля.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року по 26.02.2013 року, від якого дітей не мають. За час шлюбу ними було придбано спірний автомобіль. Проте, 07.08.2013 року автомобіль був перереєстрований відповідачем ОСОБА_2 за довідкою-рахунком на відповідача ОСОБА_3 без її згоди, тому вона (позивач) вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов, підтвердивши викладені в ньому обставини, просили його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в суді проти позову заперечили, пояснивши, що спірний автомобіль куплено за особисті кошти, а саме 42400,0 гривень від продажу автомобіля «ГАЗ», який був придбаний ОСОБА_2 ще до шлюбу, 10000,0 гривень позичені у дядька ОСОБА_10. 29.09.2011 року, та 10300,0 гривень спільні кошти.

Відповідач ОСОБА_3 за викликом суду не з явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, свого представника не направив, причини неявки не повідомив, письмових заперечень та заяви про слухання справи в свою відсутність не надав.

Свідок ОСОБА_10. пояснив, що дійсно позичив своєму племіннику ОСОБА_2 10000,0 гривень на купівлю автомобіля «Мерседес». На даний час грошові кошти повернув частково.

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2009 року, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2013 року.

Від спільного шлюбу сторони дітей не мають.

Дані обставини підтверджуються рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2013 року та визнані сторонами в судовому засіданні.

Під час перебування у шлюбі, а саме 07.10.2011 року було придбано автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який був зареєстрований на ім я відповідача ОСОБА_2, а 07.08.2013 року вказаний транспортний засіб був реалізований ТОВ «Автотрейд-РС» на підставі довідки-рахунку ДПІ 917216 відповідачу ОСОБА_3, згідно листів начальника Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 18.01.2014 року та від 06.09.2014 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

А в п.3 ч.1 цієї ж статті зазначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

З листа та довідки начальника Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 21.01.2014 року та від 24.09.2014 року відповідно, Довіреності від 07.09.2011 року, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 17.09.2008 року, реєстраційної картки АМТ від 07.09.2011 року вбачається, що 07.09.2011 року відповідач ОСОБА_2 зняв з обліку для реалізації транспортний засіб «ГАЗ-33021», 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_5, який належав йому особисто, так як був придбаний до шлюбу з позивачем. Вказаний транспортний засіб зареєстрований 08.11.2011 року за ОСОБА_8 у МРЕВ ДАІ м. Сімферополь.

За продаж транспортного засобу «ГАЗ-33021», 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_5, відповідачем ОСОБА_2 було отримано від ОСОБА_8 та ОСОБА_8 42400,0 гривень, що вбачається з розписки від 17.01.2014 року.

Проте, судом дана розписка оцінюється критично, оскільки була вчинена 17.01.2014 року, через два роки і чотири місяці після фактичного продажу транспортного засобу «ГАЗ-33021» і через два роки три місяці після купівлі автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER», та вже після початку вирішення спорів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому порядку, в зв'язку з чим не є належним доказом отримання вказаних грошових коштів та витрачання цих коштів на придбання автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER».

Відносно позичених відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 10000,0 гривень на придбання автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER» у ОСОБА_10., який підтвердив даний факт будучи допитаним в якості свідка, необхідно зазначити, що дані кошти були позичені під час перебування позивача та відповідача ОСОБА_2 в шлюбі, а тому є спільним сумісним майном подружжя.

Також відповідач ОСОБА_2 зазначив, що на придбання автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER» було витрачено 10300,0 гривень спільних коштів подружжя.

Отже, відповідач ОСОБА_2, у відповідності до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, не довів, що автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, був придбаний за кошти, які належали йому особисто.

Відповідно до ст.60 СК України та 368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 2 ст.372 ЦК України та ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правилами ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладені обставини справи, суд вважає за доцільне задовольнити позов в частині поділу спільного майна подружжя, визнавши за позивачем право власності на ? частину спірного автомобіля.

Разом з тим, в задоволенні позову в частині визнання недійсним Договору про відчуження автомобіля марки «MERCEDES BENZ SPRINTER», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_4 вказаний автомобіль, необхідно відмовити з наступних підстав.

Цивільним кодексом України, а саме ст.ст.215, 222, 223, 225, 227-234 ЦК України, чітко визначені підстави, з яких договір може бути визнано недійсним.

Однак, ні позивач, ні її представник, у відповідності до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, не довели наявність таких підстав, та чітко не зазначили, з якої саме підстави має бути визнаний недійсним спірний договір.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору, сплачені позивачем при подачі позову, підлягають, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стягненню на користь останнього пропорційно до задоволених вимог з відповідачів солідарно, так як позов необхідно задовольнити частково.

В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.57 ч.1 п.1 та п.3, 60, 70 ч.1 СК України, ст.ст.368 ч.3, 372 ч.2, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88 ч.1, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER», 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідент. № НОМЕР_6, та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір у розмірі 253 гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя В.В. Журавський