22-ц/775/538/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Категорія 59 Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Ігнатоля Т.Г.,

суддів - Супрун М.Ю., Бугрим Л.М.

при секретарі - Берліній Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди

за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Маріупольська міська рада звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 1850 грв.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що за декларацією від 09 січня 2013 року про готовність об'єкта - адміністративної будівлі літ.А-1, убиральні літ.Б-1 по АДРЕСА_1 - до експлуатації ОСОБА_2 є замовником будівництва. В порушення «Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Маріуполя», затвердженого Маріупольською міською радою 21 лютого2012 року, відповідач не уклав договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Маріуполя та не перерахував до бюджету м. Маріуполя коштів на створення і розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Маріуполя. Такими діями відповідача Маріупольській міській раді було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди (неотриманого доходу).

Розмір пайової участі для даного об'єкта будівництва визначений на підставі Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі в розмірі 5%. Згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 37 000 грн. Відповідно до розрахунку, розмір упущеної вигоди становить 1850 грн.

Маріупольська міська рада звернулася до ОСОБА_2 з метою виконання останнім встановленого законодавством обов'язку. Листом від 18 листопада 2014 року №1211 відповідачу була направлена вимога про сплату до бюджету коштів пайової участі, яка не була виконана відповідачем.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог Маріупольської міської ради відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, Маріупольська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, посилається на те, що згідно з Законом «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва зобов'язаний звернутись до відповідного органу місцевого самоврядування зі зверненням щодо укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, що відповідачем не виконане. Оскільки об'єкт будівництва прийнятий в експлуатацію 9 січня 2013 року, Маріупольська міська рада не має права заявити до відповідача вимоги про укладення договору про пайову участь, тому, висновок суду про те, що позивачем обрано не той спосіб захисту не відповідає нормам матеріального права. Крім того, є необґрунтованим висновок суду про те, що право на отримання грошових коштів у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури території у позивача виникає на підставі відповідного договору, оскільки в даному випадку право позивача на вимогу до відповідача виникає на підставі ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішення Маріупольської міської ради від 21 лютого 2012 р. №6/16-1517, а відповідно і обов'язок відповідача виникає безпосередньо з даних актів. Невиконання прямого обов'язку відповідача порушує порядок надходження коштів до місцевого бюджету, завдає збитків, що в свою чергу перешкоджає розвитку інфраструктури міста.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача - Танчак Ю.А., яка підтримала доводи скарги та просила її задовольнити, заперечення проти скарги представника відповідача - ОСОБА_4, яка просила скаргу відхилити, а рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з декларацією про готовність об'єкту до експлуатації від 9 січня 2013 року замовником будівництва - адміністративної будівлі літ «А-1», убиральні літ «Б-1», що розташовані на земельній ділянці площею 0,1440 га. по АДРЕСА_1, є відповідач ОСОБА_2, якому земельна ділянка належить на підставі договору оренди, укладеного з Маріупольською міською радою 27 серпня 2008 року. Відповідно до інформації про об'єкт будівництва, яка міститься в декларації, початок будівництва зазначений - травень 2008 року, закінчення будівництва - квітень 2009 року ( а.с. 26).

18 листопада 2014 року з метою вжиття відповідачем заходів для взяття участі у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту Маріупольська міська рада направила на адресу ОСОБА_2 Вимогу про сплату до бюджету м. Маріуполя 1850 грв., яка залишилася без виконання.

Відмовляючи Маріупольській міській раді у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено обов'язку замовника щодо відшкодування упущеної вигоди, а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника не укладався; позивачем не надано доказів про порушення відповідачем права територіальної громади м. Маріуполя на отримання збитків у формі упущеної вигоди.

Колегія суддів не може не погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності з положеннями п.4 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (який набув чинності 12.03.2011року) ( далі Закон) замовник - це фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови території і подала в установленому законом порядку відповідну заяву.

Відповідно до ст. 40 цього Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури ( частина 3 ст.40 набирає чинності з 1 січня 2013 року).

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури ), з урахуванням загальної кошторисної вартості об'єкта будівництва, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

На виконання вимог ч. 1 ст. 40 Закону Маріупольською міською радою прийнято рішення №6/16/1517 від 21.02.12р. "Про затвердження порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктуру міста Маріуполя" ( далі - Прядок) (а.с. 7).

Згідно з п.2.3 Порядку пайова участь у розвитку інфраструктури м. Маріуполя полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету м. Маріуполя коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Пунктом 3.1 Порядку величина пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Маріуполя визначається у договорі про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Маріуполя відповідно до встановленого міською радою розміру пайової участі, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними, будівельними нормами, стандартами і правилами.

Розділом 4 Порядку передбачено, що вирішення питань щодо пайової участі та розрахунки розмірів пайового внеску, строки його сплати здійснюються загальним відділом міської ради після одержання звернення забудовника - договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення забудовника у загальному відділі міської ради (п.4.1). Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Маріуполя ( п.4.6). Кінцевий термін сплати пайового внеску встановлюється договором або графіком, визначеним договором - кошти пайової участі сплачуються у повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію ( п.4.8), єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором ( п.4.9).

Стаття 39 Закону встановлює, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до 1-11 категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю на безоплатній основі замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 січня 2013 року спірний об'єкт будівництва прийнятий в експлуатацію.

З заявою до позивача про укладення договору та визначення розміру пайової участі ОСОБА_2 не звертався і такий договір з міською радою, в якому б була визначена відповідальність замовника не укладався.

З огляду на те, що міська рада, як на правові підстави про стягнення з відповідача упущеної вигоди посилається на норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та приписи ст.623 ЦК України, за якими, боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір яких доказується кредитором, суд, у відповідності до положень ст.11,60 ЦПК України, дійшов правильного висновку про недоведеність заявленого позову про стягнення неодержаного прибутку без вирішення питань про спонукання боржника до укладання договору, як підстави для виникнення зобов'язання.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність у забудовника ОСОБА_2 законодавчого обов'язку взяти участь у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури населеного пункту без укладення договору та після введення відповідачем 9 січня 2013 року будинку в експлуатацію.

Правильним колегія суддів вважає і висновок суду про недоведеність позивачем факту порушення відповідачем права міської ради на відшкодування з битків у вигляді упущеної вигоди.

У відповідності зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, суд правильно зазначив, що у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Що стосується посилання позивача на положення ст. 623 ЦК України, то суд надав відповідну правову оцінку і дійшов правильного висновку, що наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно - правової відповідальності. Для застосування такого виду відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Вихідним при визначенні неодержаного доходу (втраченої вигоди) міського бюджету м. Маріуполя є планування таких доходів і відповідне їх відображення в міському бюджеті м. Маріуполя.

Матеріали справи не містять доказів в якості яких доходів згідно класифікації, встановленої ст. 9 Бюджетного кодексу України, позивач міг отримати ці доходи та чи взагалі було заплановано їх надходження. Позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати визначені доходи від відповідача у розмірі 1850 грв., і тільки дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати вказаний прибуток.

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, надав належну оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення позовних вимог, які були предметом розгляду суду першої інстанції та яким, відповідно до ст.212 ЦПК України, судом дана відповідна оцінка і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки рішення ухвалено у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, воно підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивача - відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Ігнатоля

Судді М.Ю.Супрун

Л.М.Бугрим