Номер провадження: 22-ц/785/9748/15
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С. А.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності,-

встановила:

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду (а. с. 2), в якому просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, що мав місце 12 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку договору купівлі-продажу.

Свої позовні вимоги позивачка відповідно до позовної заяви обґрунтовувала тим, що 12.12.2013 року придбала у ОСОБА_5. за договором купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1 за 37 000 дол. США. На даний час вона виконала всі умови договору, однак до цього часу угода купівлі-продажу не посвідчена нотаріально, що позбавляє її права зареєструвати своє право власності на цей об'єкт нерухомості. Причиною цьому є ухиляння відповідачки від такого посвідчення. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

Як зазначено в рішенні суду, позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 12 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3, який не брав участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суд без його участі вирішив питання щодо його прав та обов'язків стосовно спірного житлового будинку, подав апеляційну скаргу на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року, в якій просить скасувати заочне рішення суду від 17.04.2014 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати, посилаючись на те, що вважає оскаржуване рішення суду є необ'єктивним, необґрунтованим та винесеним із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, представник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивачка дізнавшись, що відповідачка має намір продати належний їй житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1, звернулась до відповідачки і домовившись про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу сплатила обумовлену суму грошей (згідно розписки від 12 грудня 2013 року - 37 000 доларів США, домовившись що у майбутньому посвідчать угоду нотаріально.

Однак, оформити угоду нотаріально позивачка позбавлена можливості з тих підстав, що відповідачка ухиляється відвідати нотаріальну контору, мотивуючи це тим, що в неї є вимога до позивачки доплатити ще 3 000 доларів США.

Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до ст. 204, ч. 1 ст. 207, ст. ст. 391-392 ЦК України та керуючись, зокрема ст. ст. 325, 328, 391, 655 ЦК України, задовольнив позовні вимоги позивачки.

Однак, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції дійшов таких висновків неповно з'ясувавши обставини по справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 1993 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 25) та в період перебування в шлюбі ОСОБА_5 було придбано спірний житловий будинок АДРЕСА_1 (а. с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ч. 1 ст. 65 СК України).

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена ( ч. 2 ст. 369 ЦК України, ч. 3 ст. 65 СК України).

В матеріалах справи відсутні докази щодо надання ОСОБА_3, в установленому законом порядку, згоди на відчуження спірного житлового будинку АДРЕСА_1. Такі докази не надані і суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції, розглядаючи справу без залучення до участі у справі апелянта - ОСОБА_3, враховуючи вище вказане,вирішив питання стосовно його прав та обов'язків без його участі, чим порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому, враховуючи, що суд апеляційної інстанції не має повноважень відповідно до вимог чинного законодавства щодо залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження осіб, які не брали участі у справі в суді першої інстанції, відсутні правові підстави для задоволення позову позивачки саме з підстав не залучення до участі у справі ОСОБА_3, права якого порушуються оскаржуваним рішенням суду, на що вказує останній в апеляційній скарзі.

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

В зв'язку з задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасуванням рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року, відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 (апелянт) підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені ( а. с. 16, 37-38, 45-46) судові витрати в розмірі 4 287 грн. 36 коп.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4 287 грн. 36 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

А.П. Бабій

О.А. Ступаков