Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1894/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування, усунення від права на спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 та просила суд постановити рішення, яким встановити факт проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто до часу відкриття спадщини, надати позивачу ОСОБА_3 як спадкоємцю за законом четвертої черги право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., усунути відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого 1980 р. вона почала проживати однією сім'єю з ОСОБА_8, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом проживали в АДРЕСА_2 проводили разом відпочинок, однак реєстрацію шлюбу не проводили. З 1990 р. ОСОБА_8 захворів на онкологічну хворобу, для лікування якої слід було витратити значні кошти, а тому вона ОСОБА_3 вимушена була продати належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, оскільки 15.10.1997 р. дана квартира була нею продана то ОСОБА_8 в той же день, 15.10.1997 р. подарував їй Ѕ частину належної йому квартири АДРЕСА_2. В подальшому, після тривалої хвороби ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 помер, не залишивши при житті заповіту на належне йому майно. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не входить до кола спадкоємців. Оскільки з 1990 р. ОСОБА_8 тяжко хворів, то вона витрачала багато коштів та зусиль для його догляду. З дітьми покійний майже не спілкувався, а останні роки після 2011 р. після оперативного втручання взагалі не спілкувався, хоча потребував стороннього догляду, який вона йому надавала. А тому, просила змінити черговість спадкування з четвертої черги на першу разом із спадкоємцями першої черги. Зазначала, що ОСОБА_4 взагалі жодної допомоги по догляду та утриманню батька не надавала, не пропонувала ні матеріальної, так і моральної допомоги, а тому має бути усунута від права на спадкування.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_6. в свою чергу звернулись до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_3 та з урахуванням збільшених позовних вимог просили суд визнати за ними право власності по ј частині за кожною на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 та по 1/2 частині грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_8, які заходяться в Територіальному відокремленому без балансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2 (пенсійний) в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_8.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_4 обгрунтовували тим, що вони обидві є доньками померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8, визнають заявлені ОСОБА_3 вимоги щодо встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки дійсно їх батько проживав разом ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2. Таким чином, ОСОБА_3 має право на спадкування після їх батька в четверту чергу, однак вони обидві є його дітьми і мають право на спадкування після померлого як спадкоємці першої черги, спадкове майно складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 та грошових вкладів, які заходяться в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2 (пенсійний) відкритих на ім'я ОСОБА_8

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. однією сім'ю без реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкувань за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та на Ѕ частину грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_8, які заходяться в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2 (пенсійний).

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та на Ѕ частину грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_8, які заходяться в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та НОМЕР_2 (пенсійний).

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, просила його в частині відмови у задоволенні позовних вимог за основним позовом щодо зміни черговості одержання права на спадкування скасувати та ухвалити нове рішення яким надати ОСОБА_3, як спадкоємцю за законом четвертої черги, право на спадкування разом із спадкоємцями за законом першої черги ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 та на 1/6 частину грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_8, що знаходяться в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та №1246 (пенсійний). Змінити рішення суду в частині визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 кожній на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 кожній. Змінити рішення суду в частині визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 з Ѕ частини грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_8, що знаходяться в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та №1246 (пенсійний) кожній на 1/6 частини грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_8, що знаходяться в Територіальному відокремленому без балансовому відділенні №10026/031 ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія-Головного управління по м. Києву та Київській області на розрахункових рахунках НОМЕР_1 (компенсаційний) та №1246 (пенсійний) кожній. При цьому зазначала, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним та необгрутованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1,3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Рішення суду в частині усунення від права на спадкування ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційної перевірки.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ( ч.1 п.2 ст. 307 ЦПК України).

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права / п.4, ч.1 ст. 309 ЦПК України/.

Задовольняючи позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача ОСОБА_3 та покійного нині ОСОБА_8. у період з лютого 1980 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. суд першої інстанції виходив з їх доведеності. А у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України ОСОБА_3 має право на спадкування у четверту чергу. Суд прийшов до висновку, що правові підстави для зміни черговості спадкування з четвертої черги на першу відсутні. Суд вважав, що для задоволення зустрічних позовних вимог є всі правові підстави, про що і ухвалив відповідне рішення.

Проте, погодитись з такими висновками суду можливо лише частково, оскільки суд дійшов їх з порушенням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з′ясування дійсних обставин справи, прав та обов′язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача ОСОБА_3 та покійного нині ОСОБА_8 з лютого 1980 по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Тоді як, Сімейник кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 р.

А в силу ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Разом з тим, заявлені позовні вимоги (період лютий 1980 - 01 січня 2004 р.) підпадають під застосування Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.), нормами якого чітко визначено реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений Кодекс не передбачав право встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вимоги заяви ОСОБА_3 в цій частині не підлягають задоволенню. Проте, ці обставини судом першої інстанції залишені поза увагою. За таких обставин, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім′єю без реєстрації шлюбу в період - лютий 1980 - 01 січня 2004 р. не можна визнати законним та обгрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підлягає встановленню факт проживання однією сім′єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та нині покійним ОСОБА_8 з 01 січня 2004 р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р., про що свідчать матеріали справи та відповідні докази і ці обставини не заперечувалися сторонами спору.

В силу ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім′єю не менш як п′ять років до часу відкриття спадщини.

А відтак, позивачка відповідно до вказаної норми закону відноситься до спадкоємців четвертої черги.

За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування , за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася , матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно свідоцтву про смерть ОСОБА_8, 1937 р.народження помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у віці 75 років. При житті йому була встановлена 2-а група інвалідності, починаючи з 1992 р. Позивач ОСОБА_3 є інвалідом 1-ї групи з 1988 року. Розмір пенсії ОСОБА_8 складав 1196,36 грн., а ОСОБА_3 1470,67 грн. Останній раз ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відпочивали у санаторії в лютому 2013 р., а в березні 2013 р. ОСОБА_8 помер. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначала, що нею було продано однокімнатну квартиру та виручені кошти від продажу були витрачені на лікування ОСОБА_8, про що надала відповідний договір. Так, згідно договору купівлі-продажу квартири, яка на праві власності належала ОСОБА_3, був нею вчинений по відчуженню 15.10.1997 за 6000 грн. В цей же день, 15.10.1997, нині покійний ОСОБА_8 подарував ОСОБА_3 згідно договору дарування Ѕ частину своєї двокімнатної квартири АДРЕСА_2 і вартість подарованого майна становила 6152,92 грн. Тобто, продавши свою власність позивач в цей же день отримала у власність лише за інших умов (договір дарування) частину квартири більшою вартістю, а ніж продала. Таким чином, виходячи з письмових доказів не можна зробити висновку, що покійний ОСОБА_8 перебував у безпорадному стані та матеріально забезпечувався, лікувався за рахунок коштів позивача.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги і які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 є відповідачі - дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (факт родинних стосунків встановлений рішенням суду).

За таких обставини, правових підстав для застосування ст.1259 ЦК України та зміни черговості одержання права на спадкування з четвертої на першу чергу ОСОБА_3, у суда не було. А відтак, і визнати право власності на спадкове майно, як за спадкоємцем першої черги за нею не можна, оскільки вона відноситься до четвертої черги спадкоємців, а цій черзі передують спадкоємці першої черги.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та ухваленню в цій частині нового рішення, яким слід встановити факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8, який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а в іншій частині цих позовних вимог слід відмовити.

В решті рішення суду є законним та обгрутованим і правових підстав до його скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8, який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а в іншій частині цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: