Справа № 297/634/15-ц
28 квітня 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дітитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить надати дозвіл на виїзди за межі України, її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 для відпочинку оздоровлення та лікування, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2.
В обґрунтування своїх доводів зазначила, що вона з 19.11.2005 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Берегівського районного суду від 12.03.2013 року було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, вона матеріально її утримує та належним чином піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
З часу розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не бере, розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. На неодноразові звернення позивачки до відповідача з прохання надати дозвіл на виїзд за кордон для відпочинку оздоровлення та лікування доньки в її супроводі, останній постійно ухиляється від надання такого. Оскільки, відповідач відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за кордон, тому позивачка просить надати дозвіл на виїзд за кордон доньки у її супроводі.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на утриманні та вихованні позивачки ОСОБА_1.
Позивачка має намір виїжджати разом із донькою для відпочинку оздоровлення та лікування за межі України, а саме до: Сполучених Штатів Америки, Канади, Австралії, країн-членів Європейського Союзу, а також до Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Туніс, Об'єднаних Арабських Еміратів та інших країн світу, без згоди та супроводу батька, однак до теперішнього часу вона не має нотаріально посвідченої згоди батька - ОСОБА_2 на виїзд доньки за кордон. Останній, постійно ухиляється від оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та до теперешнінього часу дозвіл так і ненадав.
Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно п.п. 4.2.8 Постанови від 27.01.1995 року №57, затвердженою КМ України "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріальної згоди другого з батьків рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не надає позивачці згоди на тимчасовий виїзд малолітньої доньки за межі України до досягнення нею 16 річного віку. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивачки.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до переконання, що слід задовольнити позов та надати ОСОБА_1 дозвіл, без згоди батька виїжджати за межі України з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 16-ти річного віку, оскільки заявлені вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що не суперечать закону.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197 ч. 2, 209, 213-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 155 Сімейного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дітитини без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди за кордон до: Сполучених Штатів Америки, Канади, Австралії, країн-членів Європейського Союзу, а також до Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Туніс, Об'єднаних Арабських Еміратів та інших країн світу до досягнення нею 16-річного віку у супроводі її матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця с. Квасово, І. Франка, 2, Берегівського району, Закарпатської області в користь Д ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ільтьо І. І.