Номер провадження: 22-ц/785/7239/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання Швеця В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського історичного музею ім.О.В. Суворова про стягнення заборгованості по оплаті праці за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2015 року,

встановила :

07.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по оплаті праці у надурочний час в сумі 4254 грн. за період з 2006 року по 2009 рік. Позовні вимоги обґрунтував тим, що в період з 2006 року по 2010 рік він працював сторожем в Ізмаїльському історичному музеї ім. О.В. Суворова. Графік роботи всіх сторожів музею становив добу через три, що на вісім годин більше щотижневої норми, встановленої ст. 50 КЗпП України. 21.05.2008 року контрольно-ревізійним відділом в Болградському районі була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності відділу культури Ізмаїльської міської ради, за результатами якої виявлено порушення при нарахуванні заробітної плати, а саме відповідачем проводилася виплата заробітної плати у розмірі посадового окладу без урахування фактично відпрацьованого часу. Згідно даних особового рахунку ОСОБА_2 за період з 2006 року по 2009 рік відпрацьовано 667 годин понаднормового часу, які не були своєчасно сплачені відповідачем, в звязку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2015 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського історичного музею ім.О.В. Суворова про стягнення заборгованості по оплаті праці оскільки відмовлено оскільки набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому справа розглянута за відсутності сторін.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, районний суд виходив з наступного.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2015 року за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського історичного музею ім. О.В.Суворова про стягнення заборгованості по оплаті праці провадження у справі закрите через те, що позовні вимоги за даним позовом стосуються стягнення з відповідача заборгованості по оплаті праці у надурочний час в сумі 4254 грн. за період з 2006 року по 2009 рік.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2014 року за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського історичного музею ім. О.В.Суворова, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу культури Ізмаїльської міської ради про зобов'язання нарахувати і виплатити заробітну плату, здійснити повний розрахунок при звільненні з урахуванням роботи у надурочний час та розрахунок розміру компенсації частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, розглянуті позовні вимоги за період з 2005 року по 2010 рік. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявлений позивачем повторний позов ґрунтується на тих же самих обставинах та з тих же самих підстав, будь-яких інших підстав та доказів в обргрунтування вимоги позову щодо стягнення заборгованості по оплаті праці у надурочний час за період з 2006 року по 2009 рік позивачем не заявлено, у звязку з чим необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

Проте такий висновок суді є передчасним, оскільки згідно наявних матеріалів цивільної справи, міськрайоним судом не було досліджено матеріали цивільних справ, за результатами розгляду яких були ухвалені рішення від 07.04.2015 року та від 21.11.2014 року та не було встановлено предмету і підстави позовів та їх тотожність.

Положеннями ст. 122 ЦПК України встановлено умови для відкриття провадження по цивільній справі та підстави для відмови у відкритті провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладання мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'являти такий самий позов до особи, які відмовилась від позову.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що відмова у відкритті провадження може мати місце лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав відмовляти у відкритті провадження. При цьому питання про тотожність треба вирішувати не лише за загальними ознаками предмета позову, але за його конкретним змістом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Суддя районного суду не звернув уваги на ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, та передчасно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Таким чином судова колегія вважає, що питання про відкриття провадження вирішено судом в супереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим не підлягає задоволенню вимога апелянта, щодо направлення справи для розгляду в іншому складів суду, оскільки вона на стадії апеляційного провадження не передбачена законом та розгляд цього питання вирішується у порядку, передбаченому Главою 3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2015 року скасувати і передатипитання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

ОСОБА_3