АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/13235/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/16162/14
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

18 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», треті особи: Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_4, через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини, що мають значення для справи.

Департамент охорони здоров'я в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що згідно з наказом № 81 від 26 червня 2014 року йому, як лікареві-офтальмологу відділення вітреоретинальної хірургії вказаної лікарні за підписом головного лікаря Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні "Центр мікрохірургії ока" ОСОБА_5 без відібрання від нього пояснення, тобто з порушенням строку та порядку застосування дисциплінарного стягнення, безпідставно та неправомірно було оголошено догану. Вважаючи вказаний наказ незаконним, оскільки звинувачення, викладені в ньому, є безпідставним, просив його скасувати, а за спричинену йому винесенням незаконного наказу моральної шкоди просив стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн.

Згідно з наказом № 81 від 26 червня 20014 року ОСОБА_4, як лікареві-офтальмологу відділення вітреоретинальної хірургії Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні "Центр мікрохірургії ока", за підписом головного лікаря ОСОБА_5 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення порядку ведення медичної, статистичної документації та порядку проведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги, а саме: систематичні порушення, оформлення добровільної згоди на обробку персональних даних та інформованої добровільної згоди на операцію та знеболення, а саме відсутність інформації щодо запланованого оперативного втручання, що не дає змогу оцінити поінформованість хворого про об'єм оперативних вручань, порушення порядку призначення лікарських засобів та їх дозування, відсутність обґрунтування показань до операції, допущення неповного догоспітального обстеження хворих, відсутність відмітки ефективності лікування в стаціонарі деяких хворих; невірно або неповно вказаний діагноз, допущення розбіжності клінічного діагнозу та діагнозу заключного клінічного та інших порушень вимог нормативно-правових актів Міністерства охорони здоров'я України, внутрішніх актів Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні "Центр мікрохірургії ока", виявлених комісією Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні "Центр мікрохірургії ока", створеної наказом від 13 травня 2014 року № 58 по лікарні, та відображених в Акті від 13 червня 2014 року № 4 про перевірку історій хвороб, враховуючи заяву лікаря-офтальмолога ОСОБА_4 від 18 червня 2014 року та відповідно до ст. 147 КЗпП України.

Актом № 4 від 13 червня 2014 року перевірки історії хвороб та Актом про виявлення та виправлення помилок в акті № 4 від 13 червня 2014 року встановлені помилки.

З матеріалів справи вбачається, що до застосування вказаного дисциплінарного стягнення відповідач отримав від позивача, як порушника трудової дисципліни, письмові пояснення, що підтверджується його заявою від 18 червня 2014 року.

За порушення трудової дисципліни, відповідно до ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

За ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника

Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарне стягнення було накладено законно та на підставі КЗпП України.

Проте, з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є членом ревізійної комісії первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока».

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і ч. 2 ст. 252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Однак, при застосуванні до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач не звертався до профспілкової організації за отриманням згоди на притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, що є порушенням ст. 252 КЗпП України.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наказ № 81 від 26 червня 2014 року, яким оголошено догану ОСОБА_4, видано з порушенням норм чинного законодавства, внаслідок чого він підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції не навів мотивів щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінив у 3000 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З аналізу норм ст. 23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України можна дійти висновку про обов'язковість підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, встановлення заподіювача моральної шкоди, його вини у заподіянні такої шкоди та причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням.

Враховуючи ступінь вини відповідача та ступінь моральних страждань позивача у зв'язку з оголошенням йому догани, колегія суддів визначає розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 500 грн. з урахуванням принципів розумності та справедливості відповідно до вимог ст.. 23 ЦК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_4 - частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 81 від 26 червня 2014 року про оголошення догани ОСОБА_4 за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення порядку ведення медичної, статистичної документації та порядку проведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги.

Стягнути з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» на користь ОСОБА_4 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» в рахунок держави судовий збір в розмірі 243 грн.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді