Справа № 310/5904/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мельник В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просить: - визнати земельну ділянку НОМЕР_2 для ведення садівництва площею 0,06 га., що знаходиться в м.Бердянськ Запорізької області садове товариство «Гроно», належну ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Бердянською міською радою 04 червня 2002 року, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; - визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки НОМЕР_2 для ведення садівництва площею 0,06 га., що знаходиться в м.Бердянськ Запорізької області садове товариство «Гроно», належну ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Бердянською міською радою 04 червня 2002 року. Зазначив, що 29 жовтня 1983 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. За час шлюбу за спільні кошти 18 травня 2002 року ними придбано земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,06га., що знаходиться на території м.Бердянська у садовому товаристві «Гроно» для ведення садівництва. Право власності на земельну ділянку зареєстровано на ім'я дружини. Шлюб розірвано 16 червня 2009 року. Вказує, що ще до розірвання шлюбу між ним та дружиною в добровільному порядку вирішено питання про поділ майна, за яким земельна ділянка залишалася йому. Тому 15 січня 2008 року відповідач видала йому доручення на відчуження земельної ділянки та оригінали правовстановлюючих документів. Земельну ділянку він мав подарувати синові. До цього часу він не проводив оформлення, оскільки бажав уникнути зайвих витрат. 11 жовтня 2013 року йому стало відомо, що відповідач 13 серпня 2013 року припинила дію довіреності та навесні 2014 року виявила намір її продати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали. Додатково до зазначеного в позовній заяві вказали, що за домовленістю з дружиною про добровільний розподіл майна він та син ОСОБА_4 подарували кожний по ? належних їм частин квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2. Взамін ОСОБА_2 залишала належну їй земельну ділянку НОМЕР_2 в садовому товаристві «Гроно» синові - ОСОБА_4. Для того, щоб уникнути зайвих витрат нею оформлено довіреність на ім'я ОСОБА_1 для того, щоб він зміг оформити договір дарування земельної ділянки на ім'я сина. Коли в жовтні 2013 року він звернувся до нотаріуса для оформлення договору дарування нотаріус повідомила про те, що дію доручення припинено відповідачкою. Позивач не претендує на всю земельну ділянку, вважає, що вона є спільною сумісною власністю подружжя та просить визнати за ним право власності лише на ? частину.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що за час шлюбу придбано декілька земельних ділянок, в тому числі й земельну ділянку НОМЕР_2 в садовому товаристві «Гроно». Ця земельна ділянка придбана на її ім'я. Шлюб вирішили розірвати в березні 2009 року, шлюб розірвано в червні 2009 року. Вона залишила чоловікові будинок, два гаражі, два автомобілі, причеп, меблі. Він та син подарували ? частину квартири (по ? частині кожний) на її ім'я. Домовленості про те, що ця земельна ділянка залишається чоловікові не було. В 2007 році вона вирішила виїхати до Чеської республіки та в зв'язку з цим видала довіреність на ім'я чоловіка на продаж або дарування земельної ділянки на ім'я їх сина - ОСОБА_4.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 9-11, 22-24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення правовідносин, майно, що придбане подружжям підчас шлюбу, є їхньою загальною спільною власністю. Майно, що належало кожному з подружжя до вступу в шлюб, а також отримане ним підчас шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. В разі розділу майна, що є загальною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ст.ст. 20, 57, 60, 61, 68, 70, 71 Сімейного кодексу України, який діє на час розгляду справи, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 року № 11 про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 29 жовтня 1983 року. За час шлюбу придбано земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,06га, що знаходиться на території міста Бердянська садове товариство «Гроно», передана для ведення садівництва. Зазначене визнано сторонами в судовому засіданні та ними не оспорюється.

Спірна земельна ділянка придбана за договором купівлі-продажу, укладеним 18 травня 2002 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), та посвідченим державним нотаріусом Бердянської держнотконтори ОСОБА_7 (реєстр. № 3-1027).

На підставі вказаного договору купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_1) на земельну ділянку площею 0,06га., розташовану на території міста Бердянськ садове товариство «Гроно», земельна ділянка НОМЕР_2 для ведення садівництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 04 червня 2002 року за № 2884.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 16 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (актовий запис від 16 червня 2009 року № 199).

Відповідно до показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вони є сусідами по дачній земельній ділянці з ОСОБА_2. Земельною ділянкою НОМЕР_2 останні 3-5 років користується ОСОБА_1, він там проживає. ОСОБА_1 розповідав про те, що з дружиною була домовленість по розподілу майна - квартира залишилася ОСОБА_2, а йому залишалася земельна ділянка.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка НОМЕР_2 площею 0,06 га. для ведення садівництва, розташована в садовому товаристві «Гроно» в м.Бердянськ є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх частки визнаються рівними, оскільки зазначене майно придбано ними за час шлюбу. Доказів в підтвердження обставини, що земельна ділянка набута нею або ним до шлюбу; або про те, що зазначене майно, набуте нею або ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; або про те, що зазначене майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй чи йому особисто, сторонами не надано. Зазначена земельна ділянка не належала кожному з подружжя до вступу в шлюб, а також не отримана ними підчас шлюбу в дар або в порядку спадкування.

Доводи ОСОБА_1 про те, що між подружжям існувала домовленість про поділ спільного майна, набутого в шлюбі, суд не приймає до уваги, оскільки належних доказів в підтвердження зазначеної обставини не надано. Крім цього, для вирішення спору в межах заявлених позовних вимог зазначена обставина значення не має, оскільки ОСОБА_1 вимог про визнання спірної земельної ділянки його особистою власністю не заявляє.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірну земельну ділянку належить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та поділити, визнавши на земельну ділянку право власності по ? частці за кожним з подружжя.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 27, 31, 57-64, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 9-11, 22-24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 20, 57, 60, 61, 68, 70, 71 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 року № 11 про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0600 га., що розташована на території м.Бердянськ, садівниче товариство «Гроно», передану для ведення садівництва, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0600 га., що розташована на території м.Бердянськ, садівниче товариство «Гроно», передану для ведення садівництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0600 га., що розташована на території м.Бердянськ, садівниче товариство «Гроно», передану для ведення садівництва.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0600 га., що розташована на території м.Бердянськ, садівниче товариство «Гроно», передану для ведення садівництва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Парій