Справа № 368/343/15-ц
Провадження № 2-о/368/16/15
Рішення

іменем України

"08" травня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: територіальна громада смт. Кодра в особі Кодрянської селищної ради, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

заявник просить суд встановити юридичний факт, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Кодра Макарівського району Київської області, є рідним братом ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, факт якого посвідчено актовим записом виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області за № 27 від 07 листопада 2012 року, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його рідний брат ОСОБА_3, який до дня смерті проживав у АДРЕСА_1.

Після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді належної йому на праві власності ? частини квартири загальною площею 51,5 м.кв., яка розташована АДРЕСА_1, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 виданим 17 листопада 2006 року Макарівського РДА на підставі розпорядження органу приватизації № 112 від 17 листопада 2006 року. Право власності на вказану квартиру зареєстроване Макарівським БТІ Київської області 13 грудня 2006 року за реєстровим номером 17137703 (запис № 710 в книзі № 4), що підтверджується відповідним витягом № 12887306.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи відсутність заповіту брата, спадкоємців першої черги та інших спадкоємців однієї з ним черги, згідно вказаної вище норми права він за законом відноситься до єдиного спадкоємця 2 черги.

Спадщина ним прийнята шляхом своєчасного (на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини) звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори.

Заява її прийнята вказаним вище нотаріусом та долучена до заведеної, на її підставі, 19 лютого 2012 року спадкової справи № 59/2013, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 54175134, що підтверджується витягом, копія якого додається.

Про те, оформити свої спадкові права на спадкове майно у визначеному законом порядку він не зможе, так як в свідоцтвах про його народження та його брата, якими підтверджуються їхні родинні відносини з ним, а також їхніх батьків, вказані різні прізвища.

Так, у свідоцтві про його народження його прізвище та прізвище батька вказано «ОСОБА_5», прізвище матері «ОСОБА_6», з в свідоцтві про народження брата відповідно його прізвище та батька вказано як «ОСОБА_5» , а прізвище матері «ОСОБА_6», що виникло в результаті помилок допущених посадовими особами при реєстрації факту його народження та видачі на його ім'я відповідного свідоцтва.

На підставі свідоцтва про народження братові видавався паспорт громадянина України на прізвище «ОСОБА_5», а відтак при реєстрації факту його смерті у актовому записі та свідоцтві про його смерть він вказаний за паспортним прізвищем.

При звернені до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у вчиненні вказаної дії, у зв'язку з тим, що ним не надано письмових доказів того, що померлий ОСОБА_3 та він - ОСОБА_1 є рідними братами.

Враховуючи те, що від вказаного факту залежить виникнення його майнових прав як фізичної особи, і неможливо підтвердити свої родинні відносини документально, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України вказані факти встановлюються судом в порядку визначеному частиною 1 та п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України.

Для оформлення спадщини ним, спадкоємцем другої черги за законом, виникла необхідність звернутися до суду, для підтвердження факту родинних відносин з його рідним братом.

Підтвердити викладене та факт родинних відносин з ОСОБА_3, а саме: те що, він являється його рідним братом, він може підтвердити: копією його паспорта; свідоцтвом про його народження; свідоцтвом про народження ОСОБА_3; свідоцтвом про його смерть; довідкою Кодрянської селищної ради, актом депутата селищної ради; експертним висновком бюро лінгвістичних експертиз; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно; листом-відмовою нотаріуса Макарівської держнотконтори та показами свідків.

Представник заінтересованої особи в особі територіальної громади смт. Кодри в особі Кодрянської селищної ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить судові засідання проводити без участі представника селищної ради. Позовні вимоги визнають.

Заінтересована особа в особі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши заявника та свідків і вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 268715 виданого виконавчим комітетом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області.

За життя ОСОБА_3, згідно свідоцтва про власності на нерухоме майно від 17.11.2006 р., належала ? частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 заповіт на все своє майно, в тому числі і на частку вищезазначеної квартири складений не був.

Згідно ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

19 лютого 2013 року Макарівської районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 59 за 2013 р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 Спадкова справа заведена згідно заяви ОСОБА_2.

30 квітня 2013 року до Макарівської районною державною нотаріальною конторою Київської області була подана заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 та яка приєднана до спадкової справи № 59 за 2013 р.

Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.. ст.. 1261 - 1265 ЦК України передбачено черговість прийняття спадщини.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст.. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємців першої черги не має.

Заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 є рідними братами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 на заявника ОСОБА_1 вбачається, що його прізвище, матері та батька значиться як «ОСОБА_1», «ОСОБА_6» та «ОСОБА_5».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 на ОСОБА_3 вбачається, що його прізвище, матері та батька значиться як «ОСОБА_1», «ОСОБА_6» та «ОСОБА_5».

Згідно експертного висновку № 056/232-1 від 12 травня 2014 року вбачається, що з практики лінгвістичних експертиз, зокрема в Україні, Російській Федерації, інших державах пострадянського простору, відомі непоодинокі випадки документальної фіксації українською, російською або іншою мовою субнормативних форм власних назв, що виникли під іншомовним впливом внаслідок міжмовного перетворення. Записи тієї ж власної назви, зроблені відповідно до норм літературної мови, мають відмінну графічну форму, що призводить до виникнення розбіжностей у різних документах однієї особи або в документах членів однієї родини. Значна частотність документальних фіксацій просторічних, говіркових чи інших субнормативних форм, що спричинює зазначені розбіжності, викликана впливом російської мови в ситуації контактного білінгвізму та деякими ареально-говірковими особливостями прізвищ та імен. Розходження в записах прізвища в документах, наданих для експертизи, пояснюється документальною фіксацією його української субнормативної форми ОСОБА_3, яка виникла під впливом російської мови. Відповідно до чинних правил нормативним є запис ОСОБА_1 (див. Український правопис, 2007, § 10). Сучасна ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями в межах онімної парадигми.

З урахуванням зазначеного записи прізвища ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_1; батько ОСОБА_4; картка фізичної особи - платника податків, запис ОСОБА_1) та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_3; батько ОСОБА_5; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, записи ОСОБА_3; ОСОБА_6; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, записи ОСОБА_3; ОСОБА_6) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Для дотримання вимог закону України «Про захист персональних даних» (Відомості Верховної Ради України, 2010, №34, с. 481) реквізити документів, наданих для експертизи, у цьому експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання експертного висновку.

Згідно ст.. 61 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування, а саме: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є спадкоємцями різних черг, а саме: заявник є спадкоємцем другої черги, а заінтересована особа при наявності рішення суду - спадкоємцем четвертої черги. Між ними в дійсності є спір, але вказане може бути підставою для залишення даної заяви без розгляду, тому по суті не має спору при встановлені заявлених заявником вимог.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_3 і заявник ОСОБА_1 є рідними братами.

На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав заявника у справі, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Тобто, суд вважає, що заявник довів та підтвердив належними доказами обставини викладені у заяві, та які були підтверджені в судовому засіданні, за таких обставин, можливо встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Кодра Макарівського району Київської області, є рідним братом ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, факт смерті якого посвідчено актовим записом виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області за № 27 від 07 листопада 2012 року. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини.

На підставі викладеного і керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 256, 274 -278 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: територіальна громада смт. Кодра в особі Кодрянської селищної ради, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Кодра Макарівського району Київської області, є рідним братом ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, факт смерті якого посвідчено актовим записом виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області за № 27 від 07 листопада 2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко