Номер провадження: 22-ц/785/6181/15
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Джинчарадзе Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2015 року,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що, за розпискою від 22 квітня 2014 року відповідач отримав 45425 грн. з обов'язком повернути до 01 червня 2014 року. До наступного часу обов'язок відповідачем не виконано, з оглядом на що просить стягнути 42425 грн. суми основного боргу, 3499.44 грн. - інфляційні виплати, 595,97 грн. - три відсотка за період з 02 червня 2014 року по 11 грудня 2014 року, що загалом складає 49520,41 грн., а також судові витрати 982,4 грн.

Заочним Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2015 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50502,81 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач по справі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2015 року та постановити ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції не вірно була розрахована сума основного боргу, сума інфляційних витрат та трьох відсотків річних в зв'язку з тим, що сумі основного боргу не є 45425,00 грн., а згідно розписки еквівалентна 3950,00 доларів США, що складає 82950,00 грн.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 у позику грошові кошти у сумі 45425,00 грн. строком до 01 червня 2014 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.7).

Розписка складена у порядку укладання договору позики, передбаченому ст.ст. 207, 208, 1047 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи не долучені докази, які у відповідності до вимог ст. 545 ЦК України підтверджують виконання відповідачем свого зобов'язання, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не вірно була розрахована сума основного боргу, сума інфляційних витрат та трьох відсотків річних в зв'язку з тим, що сумі основного боргу не є 45425,00 грн., а згідно розписки еквівалентна 3950,00 доларів США, що складає 82950,00 грн., є необґрунтованими, з огляду на те, що позивачем заявлялись вимоги про стягнення суми в боргу саме у розмірі 49520,41 грн., позивач самостійно зробив розрахунок , а саме 42425 грн., суми основного боргу, 3499.44 грн. - інфляційні виплати, 595,97 грн. - три відсотка за період з 02 червня 2014 року по 11 грудня 2014 року, що загалом складає 49520,41 грн., а також сплатив судові витрати 982,4 грн., відповідно до ціни позову, а тому суд першої інстанції відповідно ст. 11 ЦПК України, в межах позовних вимог задовольнив позов у повному обсязі.

Позивач як на підставу для задоволення позову на ст. 533 ЦК України, не посилався та вимог про стягнення заборгованості відповідно розрахунку суми боргу в еквіваленті до долара США не заявляв.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, таким чином колегія суддів позбавлена можливості уточнювати позовні вимоги.

Крім того колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню вимога апелянта щодо постановлення ухвали про передачу справи до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду, адже такі вимоги не засновані на законі.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

О.М.Таварткіладзе