АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5503/15 Справа № 201/4671/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет"

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє прокурор м. Марганця до Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" (треті особи: Міністерство освіти та науки України, служба у справах дітей Марганецької міської ради) про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державний вищий навчальний заклад "Національний гірничий університет" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.63-66).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, в інтересах якого діє прокурор м. Марганця до Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" (треті особи: Міністерство освіти та науки України, служба у справах дітей Марганецької міської ради) про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати.

Суд стягнув з Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на користь ОСОБА_2 недонараховану та невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01.09.2013 року по 28.02.2015 року включно в розмірі 10524,00 грн.

Суд зобов'язав Державний вищий навчальний заклад "Національний гірничий університет" виплачувати ОСОБА_2 починаючи з 01.03.2015 року до 30.06.2017 року включно стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Також суд стягнув з Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 40 коп. (а.с.57-58).

Як на підстави апеляційній скарги, Державний вищий навчальний заклад "Національний гірничий університет" посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.63-66).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 01.09.2013 року навчається за денною формою навчання в Марганецькому коледжу ДВНЗ "Національний гірничий університет" та отримує з 03.09.2013 року стипендію у розмірі 550 грн. (а.с.8-9).

З матеріалів справи вбачається, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 працював на підземних роботах. Станом на 27.02.2015 стаж його роботи під землею складає 23 роки 29 днів (а.с.5, 10-13).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" не суперечить ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

ОСОБА_2, як дочці шахтаря із стажем підземної роботи більше 15 років, з початку навчання повинна бути призначена стипендія в розмірі встановленого на той час прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте виплачувалась стипендія з вересня 2013 року лише по 550 грн. щомісячно, з лютого 2014 року - по 649 грн. (а.с.8-9).

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що загальна сума недорахованої та невиплаченої стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з вересня 2013 року по 28.02.2015 року включно становить 10524 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Доводи Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" в апеляційній скарзі про те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882 стипендія студентам батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років не визначена є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року №345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882 "Порядку призначення і виплати стипендії", а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Посилання Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" в апеляційній скарзі про те, що Бюджетом України на 2014-2015 не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" і що кошти із бюджету не виділялись, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів чи кошторисі навчального закладу, де навчається студент.

Твердження Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" в апеляційній скарзі про те, що вимоги повинні бути пред'явлені до Марганецькому коледжу, де навчається позивачка, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки Марганецький коледж Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" є структурним підрозділом Державного ВНЗ "НГУ" без права юридичної особи (а.с.15).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: