Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції, про витребування майна та зняття з державної реєстрації

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він як учасник бойових дій у 1989 році на підставі ордеру № 089254 серія А отримав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на склад сім'ї з двох осіб (він та його дружина ОСОБА_5). Зазанчав, що у 2004 році ОСОБА_5 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до нього про визнання таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року, позов ОСОБА_5 було задоволено. За час оскарження ним зазначених судових рішень ОСОБА_5 приватизувала спірну квартиру та на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року відчужила її на користь ОСОБА_4

Посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 у частині приватизації ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1, оскільки приватизація проведена з порушенням вимог закону, позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, площею 49,2 кв. м та скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_4

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення по суті вирішеного спору.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що у 1989 році ОСОБА_3 як учасник бойових дій на підставі ордеру № 089254 серія А отримав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на склад сім'ї з двох осіб (він та його дружина ОСОБА_5).

У 2004 році ОСОБА_5 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року, позов ОСОБА_5 було задоволено.

На підставі рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 ОСОБА_5 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 шляхом приватизації та вчинила її продаж на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2004 року та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 01 листопада 2005 року були оскаржені ОСОБА_3 у касаційному порядку та скасовані із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 лютого 2008 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, залишено без розгляду. Вподальшому ОСОБА_5 знов зверталася з таким позовом до ОСОБА_3, у позові було відмовлено.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 19 липня 2006 року № 470 у частині приватизації ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із порушенням ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 є титульним володільцем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 089254 серія А від 19 грудня 1989 року (а. с. 9).

З метою повернення указаної квартири ОСОБА_3 звертався до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 7 листопада 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2012 року, у позові ОСОБА_3 було відмовлено з тих підстав, що речові права позивача не підлягають задоволенню з використанням правового механізму, встановленого ст. ст. 215, 216 ЦК України, а підлягають захисту шляхом звернення із віндикаційним позовом про витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України (а. с. 33-40).

ОСОБА_3 звертався також до суду із позовом до останнього набувача квартири ОСОБА_4 про вселення, усунення перешкод у користуванні майном. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2013 року у позові відмовлено та зазначено, що відмовою у позові ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, підтверджуються права ОСОБА_4 на спірну квартиру, а тому ОСОБА_3 не може заявляти до неї негаторний позов (а. с. 41-43).

Відмовляючи у задоволенні позову, що розглядається, суд першої інстанції, із висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наведеними судовими рішеннями підтверджено право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, тобто встановлено факт, який відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Із такими висновками погодитися не можна.

За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2012 року про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказано на неналежність обраного позивачем способу захисту порушеного права, а не відсутність у нього такого права чи неможливість його відновлення в інший спосіб. Речове право ОСОБА_3 на спірну квартиру указаним рішенням не припинено.

Висновки, викладені у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2013 року про відмову у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення, усунення перешкод у користуванні майном, є судженнями суду щодо відсутності у позивача права на квартиру у зв'язку із відмовою у оскарженні договору купівлі-продажу. Такі висновки не є обставинами, які звільняють від доказування на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України у справі, яка предметом розгляду.

Скасуванням рішення суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою, та відмовою у задоволенні цього позову ОСОБА_5, а також скасуванням рішення виконкому про приватизацію квартири ОСОБА_5 визнано речове право позивача на користування спірною квартирою та порушення цього права приватизацією та відчуженням квартири.

Дійшовши висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 не належала позивачу на праві власності, а тому не може бути повернута у його володіння у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 388 ЦК України, суд не взяв до уваги, що до позову з підстав ст.388 ЦК України, з метою відновлення порушеного права позивач заявляв позови про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 16 серпня 2006 року, укладеного між

ОСОБА_5 та ОСОБА_4М; про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою, у яких йому відмовлено.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень главою 29 ЦК України. Наведені положення закону у взаємозв'язку із обґрунтуванням заявленого позову та встановленими обставинами суд не дослідив.

Крім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за обґрунтованості позову або неповажності наведених підстав для поновлення пропущеного строку.

Суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог ОСОБА_3 одночасно за необґрунтованістю позову та за пропуском строку звернення до суду, початок перебігу якого судами визначено із 16 серпня 2006 року - дати укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

При цьому суд не звернув уваги на те, що порушеним право позивача ОСОБА_3 на житло визнано рішенням Соснівського районного суду

м. Черкаси від 28 лютого 2012 року щодо визнання незаконною приватизації квартири ОСОБА_5

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги, не звернув уваги на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального та передчасно погодився із його висновками.

Враховуючи викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко