АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/629/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Матвієнко М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретарі<Волвенко А.В. судового засідання ПІБ>

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

в с т а н о в и л а :

Позивач, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 07.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 2301/0408/88-981, за яким банк надав кредит 50 000,00 дол. США. строком до 06 квітня 2018 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 11,9% річних.

Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № 2301/0408/88-981-Z-1 від 07.04.2008 року та іпотечний договір № 2301/0408/88-981-Z-2 від 07.04.2008 року на підставі якого в іпотеку надано наступне майно:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що належить ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 143,3 кв. м., житловою площею 60,1 кв. м;

- земельну ділянку загальною площею 0,0558 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 10.3. договору іпотеки у випадку невиконання боржником умов кредитного договору банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № 2301/0408/88-981 від 07.04.2008 року та іпотечними договорами № 2301/0408/88-981-Z-1 від 07.04.2008 року та № 2301/0408/88-981-Z-2 від 07.04.2008 року.

14.12.2012 року боржникові ОСОБА_7 було направлено вимогу про відступлення права грошової вимоги та дострокове погашення заборгованості за договором кредиту.

Боржник ОСОБА_7 не виконав своїх зобов'язань, тому станом на 31 липня 2014 року його заборгованість за кредитним договором складає 79 057,59 дол. США, що в перерахунку на національну валюту за офіційним курсом НБУ станом на 31.07.2014 року складає 956 359,66 грн. в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 63 453,10 дол. США (еквівалент 767 592,15 грн.), сума заборгованості за відсотками - 3 982,62 дол. США (еквівалент 48 177,75 грн.), пеня - 11 621,87 дол. США (еквівалент 140 589,76 грн.).

А тому, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмети іпотеки - на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за тією ж адресою та виселити відповідача з вказаного будинку та стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року в задоволенні позову ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подано апеляційну скаргу на дане рішення, в якій апелянт просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що 07.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 2301/0408/88-981, за яким банк надав кредит 50 000,00 дол. США. строком до 06 квітня 2018 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 11,9% річних ( а. с. 6 - 7).

Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № 2301/0408/88-981-Z-1 від 07.04.2008 року та іпотечний договір № 2301/0408/88-981-Z-2 від 07.04.2008 року на підставі якого в іпотеку надано наступне майно:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що належить ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 143,3 кв. м., житловою площею 60,1 кв. м;

- земельну ділянку загальною площею 0,0558 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 27 -28).

Відповідно до п. 10.3. договору іпотеки у випадку невиконання боржником умов кредитного договору банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору № 2301/0408/88-981 від 07.04.2008 року та іпотечними договорами № 2301/0408/88-981-Z-1 від 07.04.2008 року та № 2301/0408/88-981-Z-2 від 07.04.2008 року ( а. с. 46 - 49).

Таким чином, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло право вимоги за кредитним договором № 2301/0408/88-981 від 07.04.2008 року.

За змістом ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" та згідно умов договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Зважаючи на те, що згідно з умовами кредитного договору № 2301/0408/88-981 07.04.2008 року, кредитні кошти надавались в іноземній валюті на споживчі цілі, то з урахуванням положень наведеного вище Закону не може бути примусово стягнуте майно (житловий будинок), яке є предметом іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 143,3 кв. м., житловою площею 60,1 кв. м. та зареєстрований в ньому, тобто цей житловий будинок є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання ОСОБА_6 ( а. с. 38 на звороті ).

Доказів того, що у іпотекодавця у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно суду не надано, а загальна площа вказаного житлового будинку не перевищує 250 кв. метрів.

А тому, зважаючи на встановлені обставини, надані сторонами докази, положення норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні і рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга до відхилення, оскільки її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - відхилити.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :