Справа № 646/227/15-ц
№ провадження 6/646/12/2015
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.15року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря Горчак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у виконавчому провадженні №44369661 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 3118162,44 грн. -

встановив:

Державний виконавець звернулась до суду з вищевказаною заявою, якою просить змінити спосіб і порядок виконання вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.09.2013р. у справі №2035/5363/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 3118162,44 грн. на звернення стягнення на квартиру №37 загальною площею 65,7 кв.м у будинку №6-в по вул.Гарібальді у м.Харкові, яка належить боржнику ОСОБА_2

Заява обґрунтована тим, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 3118162,44 грн. на підставі виконавчого листа №2035/5363/2012, виданого 05.08.2014р. Червонозаводським районним судом м.Харкова. Виконавче провадження відкрите 12.08.2014р., копія відповідної постанови направлено на адресу боржника та надано йому термін для самостійного виконання вироку суду. Але самостійно боржником заборгованість не погашена. 23.10.2014р. актом опису та арешту майна описано та накладено арешт на вищевказану квартиру, яка належить боржнику. Того ж дня було описано та накладено арешт на рухоме майно боржника. Постановою від 27.10.2014р. було оголошено розшук належного боржнику транспортного засобу. Але вартість рухомого майна недостатня для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом. Оскільки у вищезазначеній квартирі боржника проживає, у тому числі, неповнолітня дитина, ОСОБА_5, 12.01.2001р.н., державний виконавець звернувся до Управління служб у справах дітей щодо надання висновку стосовно можливості реалізації цієї квартири в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». 12.12.2014р. державним виконавцем була отримана відповідь Управління, якою заперечувалося проти реалізації квартири, в якій зареєстрована неповнолітня дитина. Тому державний виконавець звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В судовому засіданні державний виконавець підтримала свою заяву, пояснивши, що нею виконані всі передбачені законом дії для встановлення майна боржника з метою задоволення вимог стягувача, але, врховуючи, що вартість рухомого майна є набагато меншої, ніж сума заборгованості, а автомобіль боржника знаходиться у розшуку, є всі підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на квартиру боржника.

Представник стягувача також підтримала заяву про зміну способу і порядку вироку суду.

Боржник та його представник заперечували проти заяви. При цьому представник боржника вважає, що у державного виконавця немає повноважень на звернення до суду з такою заявою, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 21.01.2015р. Державна виконавча служба була ліквідована.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

05.08.2014р. Червонозаводський районний суд м.Харкова видав виконавчий лист у кримінальній справі №2035/5363/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 3118162,44 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 від 12.08.2014р. було відкрите виконавче провадження №44369661 на підставі вказаного виконавчого документу.

Цією постановою боржнику ОСОБА_2 надавався термін для добровільного виконання рішення суду до 19.08.2014р.

Сторонами не оспорювався той факт, що на цей час вищевказаний вирок суду в частині заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» добровільно боржником не виконано.

23.10.2014р. державним виконавцем було описано та накладено арешт на квартиру на квартиру №37 загальною площею 35,7 кв.м у будинку №6-в по вул.Гарібальді у м.Харкові, яка належить боржнику ОСОБА_2, про що складено відповідний акт.

Факт належності вказаної квартири боржнику підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 14.08.2014р. №66783994, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Як вбачається з копії Довідки №2056, виданої 20.11.2014р. дільницею №32 КП «Жилкомсервіс», у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають чотири особи, у тому числі, боржник ОСОБА_2 та його донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з копією листа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 11.12.2014р. №1741/0/202-14 даний орган опіки та піклування заперечує проти реалізації вищевказаної квартири державним виконавцем, оскільки це призведе до порушення житлових прав малолітньої ОСОБА_5, 12.01.2001р.н.

Статтею 3 Конвенції про права дитини гарантовано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З положень ч.3 ст.27 Конвенції вбачається, що одним з пріоритетних напрямків діяльності держави у цій сфері реалізації державної політики є забезпечення права дитини на житло.

Право дитини на житло гарантоване й статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», а також статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Згідно зі ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В той же час, та зміна способу і порядку виконання рішення суду, про який просить державний виконавець, не забезпечить балансу прав стягувача та боржника з одночасним дотриманням прав малолітньої дитини, яка відноситься до соціально вразливої категорії.

За таких обставин, заява державного виконавця не підлягає задоволенню.

Що стосується доводів представника про відсутність у державного виконавця повноважень на звернення до суду з цією заявою, то необхідно зазначити, що Державна виконавча служба, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, на цей час ще не ліквідована на підставі прийнятого Міністерством рішення про зміни у його структурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 373 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у виконавчому провадженні №44369661 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 3118162,44 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Блага І.С.