АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №22ц/796/6287/15 Головуючий у 1 інстанції Бобровник О.В.
Доповідач Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 5 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, третя особа Житлова комісія гарнізону м.Києва про поновлення черги в квартирному обліку для отримання житла,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, третя особа Житлова комісія гарнізону м.Києва і просив винести рішення, яким визнати право позивача на поновлення черги в квартирному обліку для отримання житла з урахування попереднього часу перебування позивача на квартирному обліку.

Просив зобов`язати відповідача у відповідності з Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України № 20 від 3.02.1995 року, поновити його: в загальній черзі на отримання житла з 17.12.1992 року; у черзі осіб, які мають право на першочергове отримання житла в Київському гарнізоні з 3.03.1995 року.

Послався на те, що він, маючи 25 календарних років вислуги військовослужбовця, у грудні 2006 року звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я, не будучи забезпеченим з боку Міністерства оборони житлом для постійного проживання.

При проходженні військової служби він вперше став на квартирний облік для отримання житла у штабі Одеського військового округу у загальну чергу та в чергу осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла - 17 грудня1992 року.

Після переводу по службі в м.Київ, рішенням Житлової комісії гарнізону його було поставлено на квартирний облік у загальну чергу з 3.03.1995 року, тобто, без врахування попереднього часу перебування на квартирному обліку з 17.12.1992 року, а в список осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла, позивача взагалі не включили.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 5 лютого 2015 року позов задоволено/а.с.84-86/.

Судовим рішенням зобов`язано Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, Житлову комісію гарнізону м.Києва у відповідності з Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №20 від 3.02.1995 року поновити ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання житла у Київському гарнізоні з урахування попереднього часу перебування на квартирному обліку з 17 грудня 1992 року, та у черзі осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень у Київському гарнізоні з 3 березня 1995 року.

В поданій апеляційній скарзі відповідач Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 5 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові /а.с.97-103/.

Скаржник послався на те, що позивач з грудня 2006 року перебуває на квартирному обліку на отримання житла в позачерговому порядку в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні Міністерства оборони України, а тому його вимога про включення в першочерговий список на отримання житла є неправомірною, оскільки одночасно у двох пільгових чергах особа перебувати не може.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 5 лютого 2015 року залишити без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, 17.12.1992 року позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на службі у Збройних Силах України, зарахований вперше на квартирний облік для отримання житла за місцем проходження служби в штабі Одеського військового округу у загальну чергу, та в чергу осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла, що підтверджується відповідною довідкою командира військової частини №11960 від 8.02.1999 року/а.с.8/.

Після переводу по службі в м.Київ, рішенням Житлової комісії гарнізону м.Києва позивача поставлено на квартирний облік у загальну чергу з 3.03.1995 року, тобто, без врахування попереднього часу перебування на квартирному обліку з 17.12.1992 року, а в чергу на отримання житла в першочерговому порядку не був включений взагалі.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2006 року позивач звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я без забезпечення з боку Міністерства оборони житлом для постійного проживання /а.с.9/.

Після звільнення позивача з військової служби в запас його зараховано з 28.12.2006 року на квартирний облік на «позачергове» одержання житла, як звільненого ветерана військової служби.

Із довідки Житлової комісії гарнізону м.Києва за №11401 від 10.04.2014 року позивач перебуває на квартирному обліку як «позачерговий» (як звільнений ветеран військової служби) за №1800 та в загальній черзі з 3.03.1995 року за №2790 /а.с.7/.

Судом встановлено, що зараховуючи позивача на квартирний облік в загальну чергу не з 17.12.1992 року а 3.03.1995 року, відповідач Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України керувався Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №20 від 3.02.1995 року, згідно п.2 якого передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто, з 3.03.1995 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що із аналізу указаної норми слідує, що Наказ №20 Міністра оборони України, який діяв з 3.03.1995 року по 10.11.2006 року, не обмежує термін зарахування позивача у загальну чергу, а лише встановлює дату його зарахування в чергу «першочергових» з 3.03.1995 року.

Таким чином, оскільки відповідач,заперечуючи позовним вимогам, безпідставно посилається на Наказ Міністра оборони України №20 від 3.02.1995 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поновлення позивача у загальній черзі на отримання житла з дати постановки його на квартирний облік в Одеському військовому окрузі, тобто, з 17.12.1992 року.

На думку колегії суддів указаний висновок також відповідає вимогам «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, згідно яких громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації (у Збройних Силах житловою комісією військової частини, установи, організації) і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої ради.

Функціонування і чинність указаного документу «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» закріплено на законодавчому рівні статтею 60 ЖК України.

У зв`язку з цим, норми цих Правил можуть змінюватись чи скасовуватись лише вищим виконавчим органом державної влади.

Таким чином, оскільки в цих Правилах, чинність яких поширюється безпосередньо і на військовослужбовців, зазначено, що громадяни вважаються взятими на квартирний облік з дня винесення рішення, зокрема, у Збройних Силах - житловою комісією військової частини, установи, організації, тому дата винесення рішення взяття військовослужбовця на квартирний облік не може бути змінена на підставі наказу Міністра, розпорядчі документи якого, за правовою силою, уступають постанові Уряду.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, зобов`язавши Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, Житлову комісію гарнізону м.Києва поновити ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання житла з 17 грудня 1992 року.

Крім того, задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача поновити позивача у черзі на отримання житла в першочерговому порядку у Київському гарнізоні, починаючи з 3.03.1995 року, суд правомірно виходив з положень вище зазначеного Наказу Міністра оборони України №20 від 3.02.1995 року, оскільки із аналізу п.2 цього Наказу однозначно слідує, що відповідач зобов`язаний був зарахувати позивачу попередній час перебування його на квартирному обліку в списках осіб, що користуються правом першочергового отримання житла, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто, з 3.03.1995 року.

Доводи відповідача в тій частині, що, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» особа не може перебувати одночасно у двох пільгових чергах суд відхиляє, як безпідставні, оскільки відповідачем неодноразово порушені житлові права позивача, що робить некоректним посилання відповідача на зазначене положення Закону.

Так, після зміни місця служби позивача з Одеського військового округу на Київський гарнізон в 1995 році, незважаючи на те, що за попереднім місцем служби позивач перебував на загальній черзі, а також у пільговій черзі на першочергове отримання житла, однак на новому місці служби позивач був поставлений на квартирний облік лише на загальну чергу, чим відповідач порушив його житлові права на пільгове першочергове отримання житла.

Указане порушення житлових прав позивача потягло інше порушення його житлових прав з боку відповідача.

Так, відповідно до ч.10. ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії, компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями встановленими для громадян України законами, та іншими нормативно-правовими актами. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків передбачених чинним законодавством.

Між тим, не вирішивши питання включення позивача в список на першочергове отримання житла, на що він мав право, відповідач самочинно включив позивача в список на позачергове отримання житла з 28.12.2006 року, чим, в порушення вище зазначеної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», не врахував його право вибору пільгової черги.

Тобто, щоб усунути указані порушення житлових прав позивача, та погодити з ним його перебування на пільговій черзі, відповідач зобов`язаний поновити позивача, як першорчерговика на отримання житла, починаючи з 3.03.1995 року, а потім з урахуванням волевиявлення позивача, погодити з ним питання перебування на обраній ним пільговій черзі «першочерговій» чи «позачерговій».

З урахуванням викладеного, поновлюючи житлові права позивача, та зобов`язуючи Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України та Житлову комісію гарнізону м.Києва поновити ОСОБА_1 на загальній квартирній черзі з 17.12.1992 року та в списку на позачергове отримання житла з 3.03.1995 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України відхилити, а рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 5 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді