Справа № 347/509/14-ц
Провадження № 22-ц/779/331/2015
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського управління експлуатації газового господарства про визнання управлінських функцій нечинними за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського управління експлуатації газового господарства на рішення Косівського районного суду від 17 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Косівського районного суду від 17 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського управління експлуатації газового господарства про визнання управлінських функцій нечинними.

Визнано нечинним та скасувано дії (вимоги) ПАТ «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського УЕГГ щодо нарахування ОСОБА_2 заборгованості за використаний газ в період з 01.08.2012 року по 01.02.2014 року.

Стягнуто з ПАТ «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського УЕГГ на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апелянт, не погоджується із прийнятим рішенням суду, вважає його необґрунтованим та необ'єктивним, таким що прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Судом не взято до уваги того, що рішенням Косівського районного суду від 27.08.2012 року задоволено позов ПАТ «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського УЕГГ до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків. Відповідно до Постанови НКРЕ України від 29 травня 2003 року № 475 «Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальнику або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу «Правил надання населенню послуг з газопостачання», а саме п. 3.6. обсяг газу (або його частка), визначений при нарахуванні збитків, припадає на період календарного року, у якому зафіксоване порушення, включається до річного обсягу використаного споживачем природного газу в цьому календарному році.

Суд формально посилався на відсутність споживання газу в період вересня - листопада 2013 року, однак згідно довідки про розрахунки та довідки Управління праці та соціальної політики №Т-90/08-38/14 від 16.05.2014 року споживання газу в листопаді 2013 року склало 400 куб. Також є формальним твердження про те, що абонент провів оплату за спожитий газ в жовтні 2013 року на суму 102, 00 грн. з показником лічильника 46200 м. куб., не звернувши уваги на дату банківської квитанції ПриватБанк та довідки Косівського УЕГГ №688 від 05.11.2014 року «Про деталізацію оплат абонента», в якій вказано дату оплати, суму та показники на які проводилася оплата абонентом. Також з довідки та абонентської книжки вбачається, що абонент не провів жодної оплати за період червень - листопад 2013 року, що суперечить твердженню про проведення оплати в жовтні 2013 року та споживанню за місяць 550 м. куб.

В лютому місяці 2014 року було проведено нарахування 1811, 70 грн. по квитанції абонента від 25.02.2014 року на п/л 48400 м. куб., а 19.02.2014 року проведено відключення від газопостачання відповідно до «Правил безпеки системи газопостачання України». За період з 01.02.2014 року по 30.11.2014 року відділом субсидій був зроблений остаточний перерахунок на показник лічильника 48400 м. куб. і було переведено - 732, 55 грн. (за невикористаний газ в березні - квітні 2014 року, абонент газом не користувався, ним було оплачено 304, 20 грн. і стягнуто виконавчою службою 1678,40 грн. через Пенсійний фонд по рішенню суду.

Відключення від газопостачання позивача мало підстави, оскільки ним були порушені вимоги «Правил безпеки системи газопостачання України».

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, яким відмовити в задоволенні позову, та зафіксувати остаточний розмір заборгованості станом на 01.12.2014 року на показник лічильника 48400 м. куб. в сумі 18123, 94 грн. з врахуванням сум перерахунків та збитків завданих газовому господарству.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахована ОСОБА_2 відповідачем заборгованість по оплаті за використаний газ не відповідає фактично оплаченому та використаному позивачем показнику лічильника газу в період з вересня 2012 року по 29 січня 2014 року.

Проте, до такого висновку суд першої інстанції прийшов без належного дослідження дійсних обставин справи та доказів, що стверджують дані обставини.

Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 27 серпня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь відповідача 15205,79 грн. майнової шкоди, завданої Косівському УЕГГ внаслідок самовільного підключення до системи газопостачання. Дане рішення вступило в законну силу і звернуто до виконання.

Згідно довідки, виданої Косівським управлінням по експлуатації газового господарства про стан розрахунків на абонентському рахунку 190551 ОСОБА_2 жителя АДРЕСА_1 за період 2012 і 2014 років вбачається, що станом на 01.01.2012 року на показник лічильника 38728 м3 заборгованість за спожитий природний газ складає 24,29 грн. Нарахування проводилось по першій ціновій категорії.

На 01.01.2013 року показник лічильника становив 42900 м3 газу, отже використано за 2012 рік по лічильнику 4172 м3 газу, крім того в лютому 2012 року було проведено донарахування за несанкціонований відбір газу в сумі 15205, 79 грн. за період з 21.08.2011 року по 20.02.2012 року. Частка донарахування, яка припадає на 2012 рік складає 5290,07 грн. (7292, 6 м3). В зв'язку з цим за 2012 рік всього використано газу 11464,6 м3 (4172+7292,6), що відповідає третій ціновій категорії (2,2482 грн.). В грудні 2012 року абонент був переведений в третю цінову категорію і зроблений перерахунок за використаний газ в 2012 році по третій ціновій категорії 5442,8 грн. В 2012 році абонентом було оплачено 2215, 81 грн. і перераховано відділом субсидії 575,28 за період з 01.11.2012 року по 31.12.2012 року.

Показник лічильника на 01.01.2014 року становить 46750 м3, отже за 2013 рік використано 3850 м3 (46750 - 42900), що відповідає другій ціновій категорії (1,098 грн.). В січні 2014 року абонент був переведений в другу цінову категорію і зроблений перерахунок по другій ціновій категорії за використання газу в 2013 році. В 2013 році абонентом було оплачено 796, 05 грн. і перераховано відділом субсидій 5546, 92 грн.

В січні 2014 року абонент був переведений в другу цінову категорію і зроблений перерахунок по другій ціновій категорії за використаний газ в 2013 році і встановлено суму 4283, 35 грн., а також абонентом було оплачено 101, 40 і перераховано відділом субсидій 1081, 53 грн. Тому, станом на 01.02.2014 року на показник лічильника 46750 м3 заборгованості становить 17562,29 грн.

В лютому місяці 2014 року було проведено нарахування 1811, 70 грн. по квитанції абонента від 25.02.2014 року на п/л 48400 м. куб.

19.02.2014 року домогосподарство було відрізано на вводі від газопостачання, отже нарахування з даного періоду не проводилося.

За період з 01.02.14 року по 30.11.2014 року відділом субсидій був зроблений остаточний перерахунок на показник лічильника 48400 м. куб. і було переведено - 732,55 грн. абонентом було оплачено 304, 20 грн. і стягнуто виконавчою службою 1678, 40 грн.

Отже, станом на 01.12.2014 року на показник лічильника 48400 м. куб. заборгованість складає 18123,94 грн. (т.2 а.с.2-3).

В засіданні апеляційного суду представник відповідача пояснила, що фактично позивач проводить оплату за використаний газ з урахуванням субсидії по найнижчій ціновій категорії і відмовляється проводити оплату по тарифах, які йому визначені відповідачем за фактично використаний газ по вищих (другій та третій) цінових категоріях, тому з урахуванням цього та невиконаного рішення суду від 27.08.2012 року, у нього виникла заборгованість у сумі 18123,94 грн.

З доводами представника відповідача погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає їх обґрунтованими, а доводи позивача не доведеними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з постановленням у даній справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст..ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського управління експлуатації газового господарства задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 17 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» в особі Косівського управління експлуатації газового господарства про визнання управлінських функцій нечинними відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький

М.Д. Горейко