АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1874/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Тимчасова адміністрація ПАТ "Старокиївський банк" звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року відкрито провадження у даній справі.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіна Л.О. подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 196 000 грн., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_5 на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 року НОМЕР_1. Також просить заборонити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_5 В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки після виплати готівкових коштів ОСОБА_5 останній зможе ними розпорядитися на власний розсуд і без будь-яких обмежень, а компенсувати шкоду, нанесену державі в особі фонду гарантування, буде фактично неможливо.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаці Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіни Любові Олександрівни про забезпечення позову Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними задоволено. Накладено арешт на грошові кошти в розмірі 196 000 (сто дев'яносто шість тисячі) грн., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_5 на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 року НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк". Заборонено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_5.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник відповідача порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк», мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував той факт, що грошові кошти на рахунку, на який позивач просить накласти арешт, знаходяться у розпорядженні самого позивача. До того ж, вклад відповідача ОСОБА_5 в розумінні Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» є недоступним, а тому заборона Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_5 оскаржуваною ухвалою є прямим порушенням ч. 6 ст. 152 ЦІ ІК України.

У судовому засіданні представники позивача Арбузов О.О., Савескул-Савело В.О. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін. Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаці Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіни ЛюбовіОлександрівни про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом положення статі 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідачів щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до визнання недійсним договору банківського рахунку НОМЕР_1, укладеного ОСОБА_5 з ПАТ «Старокиївський банк» та визнання недійсним договору банківського вкладу № 05/1059-2014, укладеного ОСОБА_5 з ПАТ «Старокиївський банк».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, суд першої інстанції, правомірно застосовував вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 196 000 (сто дев'яносто шість тисячі) грн., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_5 на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 року НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк".

Разом з тим, при застосуванні другого виду забезпечення у вигляді заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_5, суд першої інстанції не врахував обмеження щодо застосування деякий видів забезпечення позову, зокрема не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку - ч.6 ст. 152 ЦПК.

Крім того, застосований судом вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти зупиняє дії банку щодо здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта в межах суми, на яку накладено арешт, що передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_5 та відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині вимог. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року в частині забезпечення позову щодо заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_5 скасувати та в цій частині відмовити в задоволенні заяви. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: