Провадження № 2/161/655/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі: Шумиводі О.І.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.11.2004 року по 09.12.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі.

За час спільного проживання сторони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1; автомобіль марки "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2; автомобіль марки "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Крім того, вказує, що за час шлюбу відповідачем без її згоди було внесено спільні кошти в якості внеску до статутного капіталу ТзОВ "Лігнум Енерджі" у сумі 1140000,00 грн. та до статутного капіталу ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" в сумі 306000,00 грн.

Позивач вважає, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому просить суд, визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 302850,00 грн.; виплатити ОСОБА_4 4092,02 грн. внесені нею на депозитний рахунок суду компенсації вартості 1/74 частини спірної квартири; визнати за нею право власності на автомобіль "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, вартістю 208159,00 грн.; залишити у власність ОСОБА_4 автомобіль марки "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4 вартістю 452002,00 грн.; стягнути з ОСОБА_4 в її користь суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі".

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1; стягнути з відповідача ОСОБА_4 182570,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2; стягнути з ОСОБА_4 в її користь 351910,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4; стягнути з ОСОБА_4 в її користь суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали уточнені позовні вимоги, в решті вимог позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 19.11.2004 року по 09.12.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 24).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За час спільного подружнього життя сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.01.20007 року (а.с. 10-12).

Зі ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно положень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Згідно висновку № 7980-7981 судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2015 року дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження становить 1387936,00 грн. Досліджувана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 не може бути перепланована та переобладнана з влаштуванням двох ізольованих квартир так як її об'ємно-планувальні, конструктивні рішення та інженерні комунікації (внутрішні мережі водо- та газопроводу, каналізації) не дають можливості забезпечення співвласників ізольованими житловими та допоміжними приміщеннями відповідно до вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення.".

07.09.2004 року між батьком позивача ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір дарування, згідно якого дарувальник передав безоплатно у власність, а обдаровувана прийняла безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2006 року квартира АДРЕСА_2 була відчужена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Згідно п. 2.1 договору сторони домовились, що вартість предмету договору становить 50823,00 грн. (а.с. 33-35).

Ч 1. ст. 57 Сімейного кодексу України передбачено, що ообистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, судом встановлено, що спірна квартири була придбана сторонами 09.01.2007 року за ціною 302850,04 грн. за спільні кошти подружжя та за особисті кошти позивача, які вона отримала від продажу квартири АДРЕСА_2 у сумі 50823,00 грн. Особисті кошти ОСОБА_1 на час придбання спірної квартири становили 1/6 частину її вартості.

Крім того, при відступі від засад рівності часток сторін в спільному майні подружжя, суд враховує ту обставину, що на утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10, а тому позивачу слід збільшити частку у даній квартирі на 1/6 частину.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати за право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Крім того, за час шлюбу сторони придбали автомобіль "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_4, що підтверджується реєстраційною карткою АМТ від 20.03.2014 року (а.с. 13).

З реєстраційної картки ТЗ вбачається, що власником автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4 являється ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як вбачається зі змісту п. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою.

Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації його частки.

Із висновку № 7982-7983 судової автотоварознавчої експертизи від 22.12.2014 року вбачається, що середня ринкова ціна автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, аналогічного автомобілю Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 станови на дату оцінки складає 365140,00 грн. Середня ринкова ціна автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, аналогічного автомобілю Lexus GX 470 реєстраційний номер НОМЕР_3, станом на дату оцінки складає 703820,00 грн. (а.с. )

З відповіді начальника центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Луцька вбачається, що 26.06.2014 року автомобіль "Toyota Camry", 2007 р.н. НОМЕР_1 було знято з обліку для реалізації за заявою власника, 25.07.2014 року автомобіль "Lexus GX 470", 2007 p. НОМЕР_3 був перереєстрований на ОСОБА_11

Твердження відповідача щодо викрадення у нього автомобіля "Lexus GX 470" суд не приймає до уваги, оскільки не підтверджено належними доказами.

За змістом ст. 65 CK України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

П. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Враховуючи, що автомобіль "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4 було придбано сторонами під час шлюбу та належав сторонам на праві спільної сумісної власності, проте був реалізований відповідачем не в інтересах та без згоди позивача, тому його вартість суд враховує при поділі майна подружжя.

Отже, слід стягнути з відповідача в користь позивачки суму в розмірі 351910,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4.

Що стосується поділу автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, то він не підлягає поділу, оскільки придбаний за особисті кошти, які були отримані ОСОБА_4 від реалізації ОСОБА_12, належного йому автомобіля "Toyota RAV 4", який був придбаний 12.09.2003 року до укладення шлюбу з ОСОБА_1 (а.с. 143).

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2014 року серії АГ № 851621 одним із засновників ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" являється ОСОБА_4, розмір внеску якого до статутного фонду складає 306000,00 грн. (а.с. 15).

Як вбачається з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2014 року серії АГ № 851620 одним із засновників ТзОВ "Лігнум Енерджі" являється ОСОБА_4, розмір внеску якого до статутного фонду складає 1140000,00 грн. (а.с. 17, 18).

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

В рішенні Констиуційного Суду України у справі за конституційним зверненням приватного підприємства "КІО" (справа № 1-8/2012) щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України від 19 вересня 2012 року вказано, що положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу Українитреба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_4, що внески до статутних фондів ТзОВ "Лігнум Енерджі" та ТзОВ "Лісопереробне виробництво MC" були здійснені ним за рахунок коштів, які він отримав внаслідок інвестицій, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України доказів укладення договору про інвестиційну діяльність з інвестором, останній суду не надав.

Крім того, суд не приймає до уваги пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про отримання ОСОБА_4 у "поляка" коштів на будівництво заводу (ТзОВ "Лігнум Енерджі")., оскільки про дані обставини їм відомо зі слів ОСОБА_4

У разі використання одним із подружжя спільних коштів всупереч ст. 65 СК Україна інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі".

Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені сторонами пропорційно до розміру задоволених судових вимог.

Керуючись,ст.ст.10, 15, 30,60, 80, 210, 215ЦПКУкраїни; ст.ст. 60-65, 70-75 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 351910 (триста п'ятдесят однієї тисячі дев'ятсот сто) гривень компенсації за ? частки вартості автомобіля марки "Lexus GX 470", 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 153000 (сто п'ятдесят три тисячі) гривень компенсації за ? частки вартості частки ОСОБА_4 у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісопереробне виробництво МС", .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 570000 (п'ятсот сімдесят тисяч) гривень компенсації за ? частки вартості частки ОСОБА_4 у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігнум Енерджі", .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 800 (вісімсот) гривень понесених витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави суму в розмірі 2854 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк