ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1356/15-ц
Провадження № 2/362/1219/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 - позичальника, та ОСОБА_2 - поручителя, у звзяку не сплатою, заборгованості за кредитним договором № 389-027/08Р від 10 жовтня 2008 року в розмірі 41912,50 доларів США та судові витрати у справі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, підтвердила, що відповідачі не сплачували кредит починаючи з листопада 2010 року, про застосування строків позовної давності вона заперечувала, не вбачаючи в цьому підстав.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_1 визнаючи вимоги позову в частині наявності кредитної заборгованості, просили застосувати строки позовної давності, оскільки останній платіж за кредитом був здійснений в листопаді 2010 року, обґрунтовуючи свою заяву правовою позицією Верховного Суду України від 19 березня 2014 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст.61 ЦПК України, обставині, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до положень ст.256, 257, 266 і 267 ЦПК України, сплив позовної давності, загальною тривалістю у три роки, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні сторони визнали обставині щодо отримання 10 жовтня 2008 року відповідачем ОСОБА_1 в банківській установі кредиту, а за виконання останнім обов'язків по ньому поручився відповідач ОСОБА_2 Не сплата кредиту почалася з листопада 2010 року.

У відповідності до постанови Верховного суду України від 19 березня 2014 року по цивільній справі № 6-20 цс14, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з положень п.4.4. кредитного договору № 389-027/08Р від 10 жовтня 2008 року, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 708 доларів США щомісяця до «10» числа наступного місяця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строку позовної давності з урахуванням останнього платежу за спірним кредитним договором закінчився у грудні 2013 року, у зв'язку з чим, в задоволені вимог позову необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.