Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-1186/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2010р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Вербицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Солтис О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «ОСОБА_1 банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

AT «ОСОБА_1 банк Аваль» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 14.09.2007 року між ВАТ (в подальшому публічне акціонерне товариство) «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_4 (в звязку із зміною прізвища - ОСОБА_2) С.А. укладений кредитний договір на суму 1 216 250 грн.. Строк виконання договору - 14.09.2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних. В забезпечення виконання 18.09.2007 року укладений іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Крім того, 14.09.2007 року укладений договір поруки з ОСОБА_3

Проте, відповідач належним чином не виконував умови договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед банком. На вимоги банку про дострокове повернення кредиту боржник та поручитель не реагують. Такі обставини стали підставою для звернення банку до суду про дострокове погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача збільшив розмір позовних вимог, визначивши їх в розмірі 2 129 211,22 грн. Також представник позивача повідомив про зміну назви ВАТ «ОСОБА_1 §анк Аваль» на AT «ОСОБА_1 Аваль» (а.с.46-58).

Відповідач позов визнала та в звязку із світовою фінансовою кризою просила надати їй відстрочку (а.с.62-63). В подальшому представники відповідача зазначали, що позивачем не надано належних доказів виконання ними своїх зобовязань по кредитному договору, а саме не доведено, що позичальник отримав суму кредиту, зазначену в договорі. На підставі викладеного, представники відповідача просили в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу кредитних зобовязань.

В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» - в теперішній час ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Вузовського відділення Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» (надалі банк) та ОСОБА_4 (в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2) ОСОБА_5 (надалі позичальник) укладено договір № 014/79729/74/81982 про надання кредиту в розмірі 1 215 970 грн., зі строком повернення до 14.09.2027 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних. Факт укладання договору підтверджується копією договору з відповідними підписами обох сторін, а його умови визначаються відповідно його змістом. (а.с.17-19зв.).

Згідно п.1.1 предметом цього договору є кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 1 215 970 грн. 18.09.2007 року за відрахування суми комісії в розмірі 17 970 грн. позичальник отримав кредит в національній валюті, що підтверджується копією заяви на видачу готівки (а.с. 13) позичальник отримала кредит (а.с.28 зв).

В забезпечення виконання кредитного договору 18.09.2007 року між банком і позичальником укладений іпотечний кредит. Відповідно до п. 1.1.1 іпотечного договору предметом іпотеки є належна іпотекодавцю АДРЕСА_2 в .Одесі (а.с.24-27).

Згідно пп.. 5.1 та 5.5 кредитного договору позичальник зобов'язувався вчасно сплачувати відсотки за користування коштами, здійснювати повернення кредиту згідно Графіку; в разі невиконання вимог повернути суми кредиту достроково.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що банк належним чином виконав умови договору та передав грошові кошти позичальнику; проте відповідач ОСОБА_2 належним чином договору не виконує: щомісячно не здійснює часткове погашення кредиту; не сплачує проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.6.5 кредитного договору банк має право дострокового погашення заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору.

Аналогічні правові наслідки порушення зобовязання передбачені ст.611 та ч.2 ст. 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 14.09.2007 року між банком і ОСОБА_3 укладений договір поруки. Згідно п.1.2 договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника - ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору від 14.09.2007 року (а.с.21-22).

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Частиною другою п.6.5 кредитного договору та п.2.5 договору поруки дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою про дострокове погашення, поручителем - протягом 5 банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги банку. З наданих позивачем до позову документів вбачається, що на адресу боржника та поручителя 24.10.2008 року направлялись вимоги-претензії щодо порушення зобовязань за кредитним договором та договором поруки, проте, відповідачі не здійснили погашення ані простроченої заборгованості, ані дострокове погашення заборгованості (а.с.29-30).

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість станом на 03.08.2009 року складає 2 129 211,22 грн., в тому числі:

заборгованість за кредитом - 1 194 211,11 грн., заборгованість за процентами -313 356,19 грн.,

Заборгованість за прострочення тілу кредиту ЗО 909,48 грн., пеня за порушення процентів по кредиту 590 734,44 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позову суд також стягує з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках суму сплаченого держмита (1 700 грн. (а.с.5) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення (30 грн. (а.с.6).

Оцінюючи позовні вимоги банку як обгрунтовані, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не отримувала кредит у розмірі, який зазначений в кредитному договорі. Як вбачається з заяви про видачу готівки від 18.09.2007 року, ОСОБА_4 отримала в касі банку 1 198 000 грн. До цього в той же день з рахунку позичальника, на який перераховані кредитні кошти, на користь банка перерахована сума комісії в розмірі 17 970 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 18.09.2007 року. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору позичальник зобовязується одноразово, при наданні кредиту, сплатити Банку комісію за оформлення кредиту в розмірі 17 970 грн. Разом отримані кредитні кошти - 1 198 000 грн. та перерахована позичальником комісія в розмірі 17 970 грн. складають суму кредиту за умовами кредитного договору - 1 215 970 грн.

Той факт, що позивачем додаток № 3 до кредитного договору про сукупну вартість кредиту наданий лише в судовому засіданні, а не в попередньому не свідчить про неправомірність або необґрунтованість позовних вимог. Наявність такого додатка до кредитного договору свідчить про дотримання банком діючого законодавства. Більш того, позиція позивача щодо невизнання позовних вимог виникла наприкінці судового розгляду. До подачі позову про стягнення заборгованості та спочатку судового розгляду відповідач ОСОБА_2 визнавала наявність кредитної заборгованості та просила відстрочити сплату за кредитом (а.с.29зв, 62-63). Така позиція позивача за відсутністю позову про визнання кредитного договору або його частини недійсним, або розірвання кредитного договору, свідчить про спробу відповідача ОСОБА_2 ухилитися від цивільної відповідальності за відшкодування матеріальних збитків.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 549, 554, 559, 624, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_1 банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 129 211 (два мільйони сто двадцять девять двісті одинадцять) грн.22 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_1 банк Аваль»державне мито в розмірі 1 700 грн. та витрати за ІТЗ в розмірі 30 грн., а всього 1 730 (одну тисячу сімсот тридцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Головуючий Н.В.Вербицька