Справа № 297/1086/15-ц
03 червня 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейіра О. О., при секретарі Кузьма Т.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та виселення,-
ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, житловим будинком АДРЕСА_1 Берегівського району Закарпатської області та виселення з вищевказаного будинку.
Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 Берегівського району Закарпатської області. В даному будинку, без будь-яких на те правових підстав, проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не є членами його сім'ї чи наймачами будинку. Він звертався до останніх з проханням виселитися із вищевказаного будинку, на що вони відмовляються. Подальше проживання їх в будинку порушує його права як власника на вільне користування та розпорядження своєї власністю. А тому просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим будинком, що занходиться за адресою: АДРЕСА_2 Берегівського району, виселити їх із вказаного будинку та стягнути з них солідарно в його користь судові витрати по справі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та пояснив, що будинок АДРЕСА_1 Берегівського району належить йому на праві власності. В даному будинку, без будь-яких на те правових підстав, проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не є членами його сім'ї чи наймачами будинку. Він звертався до останніх з проханням виселитися із вищевказаного будинку, однак останні відмовляються добровільно виселитися з нього, що порушує його права як власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Просив позов задоволити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду справи від них не надходило (а.с. 22-25).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази сторони на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України,- право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 316 ЦК України передбачено здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1 Берегівського району належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що стверджується копією рішення Берегівського районного суду від 23 вересня 2014 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №28567142 від 24 жовтня 2014 року (а.с. 8-9).
В ході судового розгляду справи встановлено, що в житловому будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується копією довідки виконавчого комітету Нижньореметівської сільської ради Берегівського району №381 від 10 листопада 2014 року (а.с. 14).
Як ствердив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без будь-яких на те правових підстав, проживають у його будинку, використовують його для власних потреб, на його проханням виселитися із вищевказаного будинку, останні відмовляються.
Відповідно до ст. 383 ЦК України, - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, і розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім'ї власника будинку ОСОБА_1, відповідно до ч. 4 ст. 156, ч 2 ст. 64 ЖК УРСР, крім того, не являються вони і наймачами даного житла, оскільки договору найму житла, як стверджує позивач, з відповідачами останній, відповідно до ст. 811 ЦК України, не укладав, а тому, на думку суду, в останніх відсутні правові підстави передбачені ч. 1 ст. 405 ЦК України, для користування належним ОСОБА_1 на праві власності будинком АДРЕСА_1 Берегівського району Закаратської області.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи, що проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 Берегівського району Закаратської області, який належить на праві приватної вланості ОСОБА_5, порушує права останнього, як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а тому суд приходить до висновку, що таких слід позбавити права користування вищевказаним житловим будинком та виселити їх з вказаного будинку.
Також, суд вважає, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача 243, 60 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду та 1 000 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 1, 12-13).
Керуючись керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405, ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст.ст. 15, 57-60, 84, 88, 208, 224-226, 292, 294 ЦПК України,-
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Берегівського району Закарпатської області.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Берегівського району Закарпатської області.
Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Берегівського району Закарпатської області.
Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 Берегівського району Закарпатської області.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 1 243 (одна тисяча двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.
З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 05 червня 2015 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Фейір О. О.