Справа № 639/8062/15-ц
Пров.:№2/639/2342/15
07 грудня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, визначення порядку користування житловим приміщенням, -
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подана заява про розгляд справи за відсутністю, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлен належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи, або розгяляд справи у ії відсутність до суду не надходили. Заперечень проти позову не надано. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст.22 Кодексу про шлюб та сімю, що діяв на час укладання договору купівлі-продажу квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Сторони перебували у шлюбі з 01 липня 1989 року, та мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 10,11)
Згідно технічного паспорту, квартира має загальну площу 55,3 кв.м., корисну площу 54,3 кв.м., жилу площу 40,4 кв.м., складається з трьох кімнат площею 18,2 кв.м., 12,0 кв.м. та 10,2 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., коридора площею 5,1 кв.м., ванної кімнати площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., вбудована шафа площею 0,9 кв.м та балкону площею 1,0 кв.м.. Кімнати кплощею 12,0 кв.м. та 10,2 кв.м. мають окремі вихіди до кімнати 18,2 кв.м, яка має вихід до коридору (а.с. 12-14).
Позивач зареєстрований в спірній квартирі з22.05.2001 року, відповідач та їхня дитина зареєстровані з 01.12.2010 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9)
Між сторонами постійно виникають конфлікти у спілкуванні, сварки та бійки, що підтверджується висновками працівників міліції (а.с. 16-23).
Також з висновку ДІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19 березня 2015 року за заявою ОСОБА_1 від 28.02.2015 року про протиправні дії ОСОБА_2, яка не дає йому мешкати за вищевказаною адресою. В ході розгляду заяви, ОСОБА_1 повідомив, що що на протязі тривалого часу його дружина не впускає його додому та не віддає речі. ОСОБА_2І повідомила, що ії чоловік не мешкає з нею на протязі тривалого часу, не дзвонив та не приїздив. Коли останній приїде, вона віддасть йому речі (а.с. 24).
Таким чином встановлено, що під час перебування у шлюбі, була придбана спірна квартира, що є спільним майном подружжя.
Між сторонами існує спір щодо користування квартирою, та встановлено факт порушення права позивача на здійснення його права власності на квартиру, яке підлягає захисту, що є підставою для задоволення вимог про вселення.
Кімната площею 10,2 кв.м., яку просить виділити позивач, ізольована, має окремий вхід, за площею є меншою від кімнати, яку просить виділити відповідачу. Виділення позивачу зазначеної кімнати, суд вважає доцільним, такий порядок користування спільним майном буде відповідати інтересам сторін, враховуючи їхні відносини та технічні характеристики квартири, при цьому визначення порядку користування між сторонами не порушує права дитини на займані ними приміщення. Інші приміщення квартири підлягають залишенню в загальному користуванні.
Відповідач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи, отримавши уточнену позовну заяву, не надала суду заперечень проти позову, іншого варіанту користування квартирою та доказів, які спростовували доводи позивача.
Враховуючи наведене, позицію відповідача, надані докази позивачем, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до ст.. 88 ЦПК України. При подачі позову та уточненні вимог, позивачем сплачено судовий збір по 487, 20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, який підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.7,10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_1
Визначити порядок користування квартирою № 25 будинку № 29 по вулиці Цюрупи в м.Харкові:
виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату 10,2 кв.м., згідно технічного паспорту на квартиру;
виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату площею 12,0 кв. м., згідно технічного паспорту на квартиру.
Житлову кімнату площею 18,2 кв. м., кухню площею 5,0 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., вбудовану шафу площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 1,9 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м., залишити в спільному користуванні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя С.О. Рубіжний