Дата документу 08.05.2015 Справа № 554/832/15-ц
№ 554/832/15-ц
08.05.2015 м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді - Січиокно Т.О.
за участю: секретаря - Ромахової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості, -
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача у судове зсідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
З урахуванням положень частини 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне:
Згідно п.2.8 Договору № 1 після закінчення строку, визначеного п.1.1. цього договору, або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим Договором, кошти з депозитного рахунку повертаються «Клієнту» за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється.
П.6 Договору № 2 узгоджено, що після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору - Заявки, вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частиною 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індекс інфляції (індекс споживчих цін)- це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише одиниця України - гривня, а іноземна одиниця, яка є предметом договору індексації не підлягає.
Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.
А тому в частині стягнення інфляційних нарахувань слід відмовити, оскільки предметом договору є іноземна валюта.
В частині стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми суд вважає за необхідне задовольнити, а саме, виходячи із розрахунку наведеного позивачем:
134000 доларів США *3 %/100/365/*186 днів прострочки за період із 08.09.2014 по 23.03.2015 = 2048, 55 доларів США;
Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідачів в дохід держави.
Окрім цього, позивач просить суд стягнути на її користь судові витрати, витрачені нею на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Відповідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу.
За нормами ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.
На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, представником позивача надано додаткову угоду до договору № 14/2015 про надання юридичних послуг від 23.01.2015 року та квитанцію № 179/179 про сплату 3500 грн.
Як встановлено ОСОБА_2 приймав участь у справі як представник позивача на підставі довіреності від 02.07.2014. (а.с.22), оплата послуг якого нормами ЦПК України не передбачена.
Судом ухвала про допуск до участі у справі ОСОБА_2 згідно ч.2 ст.56 ЦПК України як особи, яка надає правову допомогу, не приймалася. Окрім цього, суду не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 є фахівцем у галузі права.
За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача витрат за надання правової допомоги.
Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.
В частині стягнення на користь позивача витрат за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн. - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяТ. О. Січиокно