ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4239/15-ц
провадження № 2/753/3211/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ у місті КИЄВІ, третя особа: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування за заповітом, суд -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно про відшкодування шкоди. Згодом до участі у справі було залучено в якості співвідповідача Київську міську раду, свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача ОСОБА_7.. Ще за життя, а саме 01 червня 2000 року, вона склала заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, яким частину свого майна заповіла, ОСОБА_3 Позивач постійно проживає у м. Львів і спілкування з сестрою здебільшого відбувалося по телефону, та про складання заповіту ОСОБА_3 нічого не було відомо.

Після смерті сестри позивач не заявляла жодних прав на спадкове майно, оскільки є спадкоємцем другої черги за законом (спадкоємцями першої черги за законом виступали чоловік померлої та мати померлої).

Про існування даного заповіту позивачу стало відомо зовсім нещодавно, зі слів її матері. При розмові про майбутній розподіл батьківської хати між нею та братом, мати ОСОБА_5, обмовилася про укладання договору дарування в нотаріальній конторі. При ґрунтовному дослідження даного питання в нотаріальній конторі їй стало відомо про те, що її сестра ОСОБА_7 склала заповіт на своє майно , частину з якого заповіла ОСОБА_3

Після того, як вона дізналася про наявність заповіту, вона почала звертатися в нотаріальну контору для відкриття спадкової справи та отримання спадщини після смерті своєї сестри, в чому їй було відмовлено , тому для захисту своїв прав та інтересів вона звернулась до суду.

08 травня 2015 року за вх. № 22068 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадкування за заповітом майна після смерті ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 за довіреністю від 27 червня 2013 року ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"яивлась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 19 травня 2015 року за вх. № 23937 надійшли факсограмою пояснення від представника за довіренсітю № 225 - КР - 1594 від 13 травня 2015 року ОСОБА_8, в яких останній просить проводити розгляд справи за відсутності представника Київської міської ради.

Третя особа Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 23 березня 2015 року до загальної канцелярії за вх. № 14209 надійшла заява за підписом завідувача Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., в якій просять проводити розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Суд, вислухавши пояслення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та є передчасними з наступних підстав.

Судом встановлено , що 01 червня 2000 року, ОСОБА_7 склала заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, яким частину свого майна, а саме належне на праві приватної власності частину квартири № 18 (вісімнадцять) у будинку № 17 ( сімнадцять) по АДРЕСА_1, заповіла - ОСОБА_3 ( а. с. 46)

Позивачу ОСОБА_3 про складання заповіту ОСОБА_7 нічого не було відомо. Лише нещодавно ОСОБА_3 стало відомо про наявність заповіту.

На дані правовідносини поширює свою дію щодо визначення кола спадкоємців за законом ЦК УРСР, оскільки спадщина відкрилася до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Таким чином датою відкриття спадщини за померлою ОСОБА_7 є ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилання позивача на те, що на дані правовідносини поширюють свою дію правила книги шостої ЦК України суд не бере до уваги, оскільки згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України даний кодекс може бути застосований щодо спадщини, яка відкрилася, але ніким не прийнята до набрання ним чинності, тобто з врахуванням шестимісячного терміну на прийняття спадщини, - після 01.07.2003 року. Оскільки спадщина відкрилася набагато раніше вказаної дати, то суд не може застосувати норми ЦК України на дані правовідносини, а тому у позові слід відмовити за безпідставністю.

Як встановлено судом і ці обставини не заперечувались позивачем, остання у встановлений законом строк та в передбаченому законом порядку спадщину не прийняла, оскільки разом з спадкодавцем на момент її смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до суду не зверталась.

Враховуючи вищевказані положення закону та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, так як згідно з ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.392, ЦК України, ст.ст. 10, 57, 11, 60, 212, 214 ЦПК України ст. 525 ЦК УРСР , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимогОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ у місті КИЄВІ, третя особа: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування за заповітом , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК