№ 207/4579/14-ц
№ 2/207/160/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Плохій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, - про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 12 квітня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого є відповідач, згідно свідоцтва про народження, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 834. Відповідач не бере участі у вихованні дитини з 2-місячного віку, його розвитком та утриманням не займається, аліменти, призначені за рішенням суду, не сплачує. Позивачка сама займається вихованням дитини та забезпечує її всім необхідним для здорового розвитку. Відповідач не проявляє до сина батьківської турботи та уваги, незважаючи на неодноразові звернення позивачки. Зверталась до служби у справах дітей, щоб та вжила всіх заходів, щоб відповідач змінив ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, але належних результатів це не надало, тому звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов повністю, зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, відповідач залишив родину, коли дитині виповнилося 2 місяці і з цього часу не приймає участі у вихованні сина, вона ще у 2013 році звернулась до суду з позовом простягнення аліментів, але відповідач їх не сплачував, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності. Пояснила, що їх родина проживала у будинку матері позивачки, вона і тепер з дитиною там мешкає, а відповідач проживає у іншому місці; мав місце випадок, коли він прийшов і просив про побачення з дитиною, але був у нетверезому стані, тому вона не дозволила.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що через складні життєві обставини не сплачував аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість і його було засуджено за злісне ухилення від сплати аліментів; надалі працевлаштовується і розуміє, що зобов'язаний регулярно платити аліменти; на час шлюбу з позивачкою проживали у її матері, через постійні сварки в родині залишив позивачку і йому нікуди було йти, так як власних батьків він не має і виховувався поза родиною, тому зараз змушений проживати у старому напівзруйнованому будинку, що є його спадщиною, там немає належних умов (водо-, газо-, електропостачання) тому він і не намагався наблизитись до дитини, щоб випадково не заразити; крім того, повідомив, що має сумніви щодо свого батьківства відносно дитини, але в судовому порядку батьківство не оспорював; з позивачкою конфліктні відносини, вона не надає можливості для спілкування з дитиною; проти позовних вимог позивачки не заперечує, оскільки на даний час не відчуває себе батьком дитини.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради Каузова Д.В. в судовому засіданні пояснив, що родина на обліку в службі не перебуває, будь-яких звернень до служби з приводу неналежного виконання батьками своїх обов'язків не надходило; позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом; з матеріалів позову не

вбачається доказів, що свідчили б про довготривалу винну поведінку відповідача, свідоме та умисне ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно сина, тому підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав, виходячи з інтересів малолітньої дитини, немає.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що позивачка є її донькою, донька разом з відповідачем мешкали у неї разом з дитиною, але через сварки та конфлікти відповідач залишив родину; відповідач не приділяє уваги вихованню дитини, не приходить до них і не утримує її матеріально; він не є хронічним алкоголіком або наркоманом, однак іноді вживає спиртне, батьківського інтересу до дитини не виявляє.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задовільненню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

У відповідності до ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 (л.с.6), ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у шлюбі з 12.04.2013 року (л.с.7) на даний час їх шлюб розірвано. Вироком Баглійського районного суду від 19.01.2015 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 164 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування з іспитовим строком 1 рік 6 місяців за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3

Як встановлено у судовому засіданні і не оспорювалось сторонами та підтверджено свідком ОСОБА_5 сторони нетривалий час прожили у шлюбі - дитині виповнилось два місяці, коли відповідач через конфлікти у родині залишив їх місце проживання, мешкали вони разом з матір`ю позивачки, так як власного житла родина не мала. Через несплату аліментів відповідача засуджено, вирок суду він не оскаржував і своє батьківство відносно сина не оспорював. На день звернення позивачки до суду з даним позовом дитині виповнився один рік від народження, сторони прожили подружнім життям дуже нетривалий час, не мали можливості проживати окремою родиною, дитина є малолітньою у віці до двох років, тому твердження позивачки про відсутність батьківської турботи з боку відповідача, його ухилення від участі у вихованні дитини є передчасним і може бути викликане низкою об`єктивних причин, на які посилається відповідач. Факт притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів ще не свідчить про незворотність у його ставленні до батьківських обов'язків. Зауваження відповідача щодо сумнівів у батьківстві відносно дитини та визнання ним позову теж не може свідчити про стійкість його несприйняття себе батьком дитини, адже сторони визнали, що взаємовідносини між ними залишаються конфліктними і не створюють сприятливих умов для участі у вихованні дитини обох батьків.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв'язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини, жорстокого поводження з дітьми, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами.

З витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав диини виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 04.02.2015 року, наданою до суду у письмовому вигляді, матеріали позовної заяви не дають можливості для повного та всебічного, об`єктивного з`ясування обставин ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків та не містять даних, які б доводили винну поведінку батька дитини. На засіданні заслухали представника позивачки ОСОБА_5, батьки дитини на засідання не з`явились. Тому служба, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав, що є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності і підстав для цього у даній справі на думку служби немає.

З матеріалів справи, в тому числі з доказів поданих суду позивачкою, не вбачається, що відповідач є хронічним алкоголіком або наркоманом, фактів, які б підтверджували зловживання батьківськими правами, жорстокого поводження з дитиною, шкідливого впливу на дитину своєю аморальною антигромадською поведінкою з боку відповідача в судовому засіданні не встановлено.

В матеріалах справи відсутні будь-які заяви позивачки чи інших осіб на адресу органу опіки та піклування з проханням вжити заходів до відповідача з приводу неналежного виконання ним батьківських обов'язків. Про наявність інших доказів у справі або необхідність їх витребування відповідно до ст. 133 ЦПК України позивачкою у судовому засіданні не повідомлено.

Позбавлення батьківських прав насамперед повинно відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Однак позивачкою при зверненні до суду з даним позовом не зазначено яким чином задоволення заявлених нею позовних вимог відповідатиме захисту прав саме малолітньої дитини, не доведено позивачкою і у судовому засіданні настання позитивних наслідків для малолітнього після позбавлення відповідача батьківських прав.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи інтереси малолітньої дитини, відмовити, оскільки позивачем не доведено наявності для цього встановлених законом підстав у обсязі, достатньому для застосування цього надзвичайного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 61, 131, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, - про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий по справі Погребняк Т.Ю.