АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Леонтюк Л.К.
№ 22-ц/796/326/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю задоволено частково.

Розділено спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, спільним сумісним майном подружжя.

Визнано право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

за ОСОБА_1 на Ѕ частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_2;

за ОСОБА_2 на Ѕ частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_2.

В іншій часині позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позову щодо поділу автомобіля Audi А6 2393, державний номер НОМЕР_1, вартістю 166902,72 грн. та депозитного вкладу «Стандарт» по договору №SAMDN2565, укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 70 000,00 грн. Просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь Ѕ частину вартості автомобіля Audi А6 2393, державний номер НОМЕР_1 та Ѕ частину депозитного вкладу «Стандарт» по договору №SAMDN2565, укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк». Звертає увагу на те, що депозитний рахунок був відкритий ОСОБА_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» 16 травня 2011 року під час спільного проживання подружжя. 27 березня 2012 року ОСОБА_2 зняв кошти за договором та використав на власні потреби. При цьому фактичні шлюбні стосунки між нею та ОСОБА_2 були припинені з вересня 2011 року. Даний факт визнаний ОСОБА_2 при розірванні шлюбу. Відтак , вона має право на отримання половини коштів, які були зняті ОСОБА_2 після закриття депозитного рахунку. ОСОБА_2 фактично приховав від розподілу спільного сумісного майна автомобіль Audi А6 2393, державний номер НОМЕР_1, знявши його 17 березня 2012 року з реєстраційного обліку в УДАІ. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що вона вправі вимагати від відповідача сплати грошової компенсації вартості належної їй частки автомобіля в сумі 83451,36 грн.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представники ПАТ «КБ «Надра», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Ощадбанк» не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27 січня 1991 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 14 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 14, 17, т .1).

Від шлюбу сторони мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 15, 16, т. 1).

27 листопада 2006 року ОСОБА_2 було видано державні акти на право власності на земельні ділянки, які знаходяться в с. Копачівка Обухівського району Київської області, кадастровий номер :09:005:0004, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, та кадастровий номер :09:005:0014, площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства (а. .с 118-119, т. 1).

11 травня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках було приватизовано квартиру АДРЕСА_3, на підтвердження чого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження від 11 травня 2007 року №39369 їм було видано свідоцтво про право власності на житло (а. с. 8, т. 1).

06 травня 2008 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки Audi А6 2393 (2003), сірий, кузов НОМЕР_2 (а. с. 114, т. 1).

Відповідно до інформації, наданої УДАІ в м. Києві ГУ МВС України вказаний автомобіль був знятий з реєстрації 17 березня 2012 року для реалізації.

30 серпня 2010 року ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12 серпня 2010 року №1078-С/КІ було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 (а. с. 9, т. 1).

16 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №SAMDN2565 (Вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою), відповідно до якого на ОСОБА_2 було відкрито депозитний рахунок, на який ним було внесено грошові кошти в сумі 70 000 грн. (а .с. 12, т. 1).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19 вересня 2013 року №885362 вказаний депозитний рахунок було закрито ОСОБА_2 27 березня 2012 року (а. .с 133, т. 1).

29 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просила визнати за нею право особистої приватної власності на наступне майно: 7/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_5. Просила стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 35 000грн., зняті з депозитного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» після припинення спільного проживання , грошові кошти в розмірі 41 400 грн. як половину отриманого відповідачем у період з 01 вересня 2011 року до 01 серпня 2013 року доходу від здачі в оренду спірного нерухомого майна. Просила визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 3/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_5, земельну ділянку площею 0,1500 га (кадастровий № :09:005:0014) в с. Копачів Обухівського району Київської області; земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий № 323184200:09:005:0004) в с. Копачів Обухівського району Київської області; автомобіль Audi А6 2393, реєстраційний номер НОМЕР_1, зняті з депозитного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 35 000 грн.,; грошові кошти в розмірі 41 400 грн. - половина отриманого відповідачем у період з 01 вересня 2011 року до 01 серпня 2013 року доходу від здачі в оренду спірного нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна та просив збільшити його частку у спільному майні подружжя - визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_5.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2, спільною сумісною власністю подружжя двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 і в порядку її поділу визнав за кожним з них право власності на Ѕ вказаної квартири. В іншій часині позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 Ѕ частини вкладу в ПАТ КБ «ПриватБанк» суд виходив з того, що депозитний рахунок на ім'я ОСОБА_2 був відкритий вже після того, як подружжя припинили ведення спільного господарства.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до положень п. п. 24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як зазначила ОСОБА_1, фактично подружні відносини з ОСОБА_2 були припинені з кінця 2011 року, з того часу вони припинили ведення спільного господарства та почали проживати в окремих кімнатах (а. с. 2, т. 1).

В судовому засіданні 22 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_2 пояснив, що шлюбні відносини припинилися в квітні 2012 року (а. с. 8-15, т. 2).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу від 20 березня 2013 року, останній зазначає, що не веде з ОСОБА_1 спільного господарства та проживає окремо вже більше ніж півтора року (а. с. 1-2, т. 3).

Відтак, слід вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ведуть спільного господарства принаймні з вересня 2011 року.

На підставі договору №SAMDN2565 (Вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) депозитний рахунок був відкритий ОСОБА_2 16 травня 2011 року, тобто до того, як сторони припинили ведення спільного господарства. ОСОБА_2 закрив депозитний рахунок 27 березня 2012 року, тобто після припинення ведення з позивачкою спільного господарства.

ОСОБА_2 не довів, що депозитний вклад був знятий ним за згодою ОСОБА_1 Заперечення ОСОБА_2 проти вимог ОСОБА_1 про стягнення половини депозитного вкладу обґрунтовуються лише тим, що грошові кошти використані ним в інтересах сім'ї. Проте на час закриття депозитного рахунку ОСОБА_2 припинив ведення спільного господарства з ОСОБА_1 Посилання ОСОБА_2 на те, що зняті з депозитного рахунку грошові кошти він використав на утримання дітей колегія суддів відхиляє, оскільки право розпорядження Ѕ частиною цих коштів належить ОСОБА_1

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 Ѕ частки коштів в сумі 35 000 грн., які були зняті ним з депозитного рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Колегія суддів не може погодитись також з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині поділу автомобіля марки Audi А6 2393, 2003 року випуску.

Як встановлено судом, вказаний автомобіль придбаний сторонами за період спільного проживання 06 травня 2008 року та був зареєстрований на ОСОБА_2.

ОСОБА_2 пояснив суду, що в березні 2012 року він зняв з реєстрації автомобіль Audi А6 2393 (2003), сірий, кузов НОМЕР_2 та передав ключі від нього та технічний паспорт невідомій особі.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації половини вартості автомобіля є законними та обґрунтованими.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 18 квітня 2014 року, складеного експертом Київської незалежної судово-експертної установи, ринкова вартість автомобіля Audi А6 2393 (2003), сірий, кузов НОМЕР_2, із застосуванням порівняльного підходу ідентичного транспортного засобу за документами, наявними в матеріалах цивільної справи, на дату оцінки складає 166902,72 грн. (а. с. 41-52, т. 2).

Визначену у вказаному висновку оцінку автомобіля ОСОБА_2 не оспорив, а також не надав доказів іншої вартості автомобіля на момент реалізації.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню Ѕ частина вартості автомобіля в сумі 83 451,36 грн.

Враховуючи викладене, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 знятих з депозитного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів в розмірі 35 000 грн., а також поділу автомобіля Audi А6 2393, 2003 року випуску. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 35 000 грн., знятих з депозитного рахунку в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» та поділу автомобіля, скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину коштів, знятих ним з депозитного рахунку в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» і закритому 27 березня 2012 року, в розмірі 35 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості автомобіля Audi А6 2393 (2003), сірий, кузов НОМЕР_2, в розмірі 83 451,36 грн.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді