Справа № 645/9091/15-ц
Провадження № 2/645/2960/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Бо до ОСОБА_3, третя особа- Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 Бо звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС», в якому просить з метою компенсації заподіяної матеріальної шкоди стягнути суму у розмірі 96054 грн. 63 коп. завданої пошкодженням автомобіля «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року виробництва, у результаті ДТП 26.08.2014 року, а також моральну шкоду у сумі 10000 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 26 серпня 2014 р. приблизно о 17 год., 40 хв. позивач рухався вулицею Північною у напрямку вул. Миру в м. Харкові, керуючи легковим автомобілем «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності. Підїжджаючи до залізничного переїзду, розташованого неподалік від проспекту Московського, він дещо знизив швидкість, а після проїздупереїзду прискорився і продовжив прямолінійний рух на дозволяючий зелений сигнал світлофору з виїздом на перехрестя вул. Північної з пр. Московським зі швидкістю близько 50 км/ч., перед ним, керуючись стрілкою зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофору з вертикальним розташуванням сигналів, на основний забороняючий для нього червоний сигнал світлофору на перехрестя пр. Московського та вул. Північної на швидкості близько 20-25 км/год в'їхав автомобіль-таксі «FORD FOCUS WAGON» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), який здійснив поворот направо з пр. Московського на вул. Північну. Оскільки позивач акуратно і впевнено рухався з дозволеною швидкістю, а ширина двополосної проїзної частини з одностороннім рухом у його напрямку становила більше 6 м, автомобіль «FORD FOCUS WAGON» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), не створив перешкод для його безпечного руху. Однак у той момент, коли він практично вже завершував проїзд перехрестя пр. Московського та вул. Північної на дозволяючий зелений сигнал світлофора метрах у десяти позаду автомобіля «FORD FOCUS WAGON», він відчув дуже сильний удар у правий бік його автомобіля, у результаті його автомобіль розвернуло майже на 180 градусів, перекинуло через бордюрний камінь висотою приблизно 20 см та відкинуло на узбіччя на відстань близько 20 м від місця зіткнення в напрямку з м. Харкова. Цей удар було завдано автомобілем «Skoda Octavia TOUR» державний реєстраційний номер АН 3585 II), який під управлінням ОСОБА_5 (на високій швидкості рухався через перехрестя на забороняючий для нього червоний сигнал світлофору слідом за автомобілем FORD FOCUS WAGON» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), однак не направо, а прямо - в напрямку виїзду з м. Харкова (у забороненому на той момент для цього водія напрямку). Внаслідок цього ДТП позивач зазнав тілесних ушкоджень, а його автомобіль - механічних пошкоджень. Попри наявні неспростовні докази порушення Правил дорожнього руху саме відповідачем, 16 жовтня 2014 р. старшим інспектором ВОМ ДТП, дізнання та розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП, УДАІГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2014 р. відносно ОСОБА_2 Бо, а не ОСОБА_5 У зазначеному протоколі було вказано, що саме позивач порушив вимоги підпункту «е» пункту 8.7.3 та пункту 8.10 Правил дорожнього руху, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.Фрунзенський районний суд міста Харкова розглянувши адміністративний матеріал про притягнення його, ОСОБА_2 Бо, до адміністративної відповідальності на підставі вище згаданого протоколу, виніс постанову від 03 червня 2015 р., якою протиправно визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак в подальшому, Апеляційний суд Харківської області своєю постановою від 07.07.2015 р. повністю скасував зазначену постанову, а провадження у цій справі відносно позивача закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Натомість, сукупністю належних доказів було доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст, 124 КУпАП, у діях водія ОСОБА_5 Виходячи з того, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 на час ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс»., він звернувся до ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» із заявою про виплату страхового відшкодування від 20.07.2015 р., додатково надав до ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» усі документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, у т.ч. й вище згадану постанову Апеляційного суду від 07.07.2015 р. Після чого ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» звернулося до Суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 з метою проведення автотоварознавчого дослідження належного його автомобіля. Відповідно до Звіту № 580 з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, складеного Субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 20.08.2015 р. «вартість матеріальної шкоди, завданої володільцеві автомобіля «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить - 96054,63 з урахуванням ПДВ». Однак, листом від 21.10.2015 р. № 80/10 ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» повідомило про те, що не може прийняти рішення про визнання ДТП, що масло місце 26.08.2014 р., страховим випадком через відсутність постанови суду, яка підтверджує вину його клієнта. Також позивач зазначив, що протиправними діями відповідача йому заподіяно тілесні ушкодження у виді забоїв і пошкодження його автомобіля, йому було також завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя і пошкодження його майна, приниженні ділової репутації. Внаслідок протиправних дій відповідача він тривалий час позбавлений можливості вільно, на власний розсуд, користуватися громадським транспортом, що створює великі незручності у задоволенні ним елементарних потреб і суттєво погіршило якість його життя, викликало значні незручності, з вини відповідача він змушений витратити велику кількість часу на неодноразове надання пояснень працівникам органів внутрішніх справ. Суму немайнової шкоди позивач оцінює у сумі 10000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 Бо, його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладені вище.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що дійсно 26.08.2014 року приблизно о 17год. 40хв. він керував автомобілем «Skoda Octavia TOUR» державний реєстраційний номер АН 3585 II, рухався по проїзній частині пр.Московського м.Харкова, в цей час проїжджою частиною вул.Північної у напрямку вул.Миру рухався автомобіль «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням громадянина КНР ОСОБА_2 Бо, та наближаючись до перехрестя проїзних частин проспекту Московського та вул.Північної не зупинився на заборонений для руху сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.10 Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з його автомобілем «Skoda Octavia TOUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в той час коли він виїхав на вищезазначене перехрестя на сигнал світлофору «зеленого кольору». В наслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічні ушкодження. На місце ДТП були викликані співробітники ДАІ які відобразили на схемі місце ДТП де зазначили розташування транспортних засобів та місце зіткнення. 16.10.2014 року співробітниками УДАІ ГУМВС України в Харківській області складено протокол відносно ОСОБА_2 Бо про адміністративне правопорушення, згідно якого в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, ОСОБА_2 Бо повинен був діяти згідно вимог п.8.7.3(е); п.8.10 ПДР України і в його діях вбачаються ознаки невідповідностей вимогам п.8.7.3(е); п.8.10 ПДР України які находяться у прямому причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо - транспортної пригоди, 03.06.2015року суддя Фрунзенського районного суду міста Харків Бондарева І.В. розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 Бо, визнала його винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого г.,124 КУпАП, та в звязку з закінчення строку накладання адміністративного стягнення справу було закрито. 07.07.2015року Апеляційним судом Харківської області була частково задоволене апеляційна скарга ОСОБА_2 Бо, а саме в частині скасування зазначеної постанови Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.06.2015року, а провадження у праві закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. За даним випадком його вини у заподіянні шкоди судом не встановлено як того вимагає ст..221 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Також, на думку відповідача, позивач не додав жодного доводу та документу на підтвердження того що йому причинено моральної шкоди моїми діями на суму 10000грн. Що стосовно матеріальної шкоди то, відповідач не погоджується з доказами ОСОБА_2 Бо, тому що він не був присутній при огляді транспортного засобу, його ніхто не сповіщав.

Представник третьої особи - Страхової компанії «АСКО-МЕДСЕРВІС» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, зокрема і матеріали справи про адміністративне правопорушення №645/8982/14, вважає позові вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 26.08.2014 року, приблизно о 17 год. 40 хв., на регульованому перехресті пр.-т Московський вул.Північна, у м.Харкові відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням громадянина КНР ОСОБА_2 Бо, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіля «Skoda Octavia TOUR», керуваннямреєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який мешкає: Донецька область, м. Словянськ, вул.К.Лібкнехта, 43. Автомобілі зазнали технічні ушкодження.

16 жовтня 2014 р. старшим інспектором ВОМ ДТП, дізнання та розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП, УДАІГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2014 р. відносно ОСОБА_2 Бо. У зазначеному протоколі було вказано, що ОСОБА_2 Бо порушив вимоги підпункту «е» пункту 8.7.3 та пункту 8.10 Правил дорожнього руху, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Бондаревої І.В. від 3 червня 2015 року (справа №645/8982/14) ОСОБА_2 Бо було притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди, провадження у справі закрито, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В. від 7 липня 2015 року зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 Бо скасована, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

З зазначеної постанови вбачається, що судом першої інстанції не здобуті беззаперечні докази порушення водієм ОСОБА_2 Бо п.п.8.7.3е), 8.10.ПДР України, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 Бо апеляційний суд тлумачив на його користь і вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 Бо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованим.

Згідно висновку призначеної Фрунзенським районним судом м. Харкова судової - автотехнічної експертизи № 1001 від 23.04.2015 р. у справі про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_2 Бо, відповідно до якого: «пояснення водія ОСОБА_5 про виїзд на перехрестя на зелене світло, враховуючи пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10В, а також про режим роботи світлофора на даному перехресті, з технічної точки зору, являються не спроможними; в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_2 Бо повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України та не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України; в діях водія автомобіля ОСОБА_2 Бо не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної нагоди. Натомість, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шкода ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 «е» 8.10 Правил дорожнього руху України, технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля Шкода ОСОБА_5 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 8.7.3 «е» 8.10 Правил дорожнього руху України для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Шкода ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е» 8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди».

Зазначений висновок авто технічної експертизи не суперечить висновку спеціаліста №31-ВС/14 від 22 вересня 2014 року, який було складено на підставі вихідних даних, заснованих на поясненнях водіїв.

Таким чином, наявність події і складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_2 Бо було спростовано через їх обєктивну відсутність.

З'ясувавши всі фактичні обставини, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, за сукупністю належних доказів суд вбачає наявність у діях водія ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 8.7.3 «е» 8.10 Правил дорожнього руху України та дії відповідача ОСОБА_5 знаходилися, з технічної точки в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди».

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей.

У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому діючим законодавством України.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 на час ДТП була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ / 1369735, укладеного з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» 02 липня 2014 року.

Позивач звернувся до страховика - ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» із заявою про виплату страхового відшкодування від 20.07.2015 р., надавши усі документи, необхідні для виплати страхового відшкодування,

Після чого ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» звернулося до Суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 з метою проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Відповідно до Звіту № 580 з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, складеного Субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 20.08.2015 р., вартість матеріальної шкоди, завданої володільцеві автомобіля «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року виробництва, який постраждав у результаті ДТП 26.08.2014 року, визначається рівною ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження і становить - 96054,63 з урахуванням ПДВ».

Згідно повідомлення ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» від 21.10.2015 р. № 80/10, вони не можуть прийняти рішення про визнання ДТП, що масло місце 26.08.2014 р., страховим випадком через відсутність постанови суду, яка підтверджує вину його клієнта, водночас і відмовляє у виплаті та підтверджує, що в разі появи судового рішення, яке підтверджує вину його клієнта (ОСОБА_5О.), розгляд його справи буде поновлено та виплата буде проведена в найкоротший термін.

Автомобіль «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року виробництва, на праві власності належить ОСОБА_2 Бо (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія СХХ055475).

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи є власник.

Таким чином з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4 Бо підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 96054 грн. 63 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Врахувавши вимоги розумності та справедливості, суд відзначає глибину душевних страждань позивача, який через дорожньо-транспортну пригоду зазнав душевних страждань, які полягають у порушенні життєвого укладу, внаслідок пошкодження автомобіля, у позивача погіршилася якість життя, зокрема, через значні незручності у пересуванні через зумовлене ДТП користування громадським транспортом, з відповідача підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. на користь позивача.

Питання щодо витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23,1166-1168, 1187, 1190, 1194, 1195 ЦК України, ст.ст. 10,11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 Бо до ОСОБА_3, третя особа- Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/10, на користь ОСОБА_2 Бо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 96054 грн. 63 коп. (девяносто шість тисяч пятдесят чотири гривні шістдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/10, на користь ОСОБА_2 Бо моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/10, на користь ОСОБА_2 Бо сплачений судовий збір при поданні позовної заяви у сумі 2178 грн. 55 коп. (дві тисячі сто сімдесят вісім гривень пятдесят пять копійок)

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя: