АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року в справі за позовом Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2015 року Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з останньої надмірно виплачені кошти в розмірі 1 595,15 грн. за період з 23.12.2013 року по 28.02.2014 року посилаючись на те, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2011 року УПФ у Солом`янському районі м. Києва на рішення Солом`янського районного суду м. Києва було зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2011 року з урахуванням середнього заробітку за 2010 рік. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2012 року, яку вони отримали 23.12.2013 року цю постанову скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що переплата пенсії виникла не через добровільну виплату, а внаслідок рішення суду, яке надалі було скасовано.

Справа № 760/2609/15 - ц
Апеляційне провадження № 22-ц-796/8203/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2011 року задоволено позов ОСОБА_1 до УПФ у Солом`янському районі м. Києва та зобов`язано останнього здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2011 року відповідно до Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середнього заробітку на одну застраховану особу в цілому по Україні для призначення і перерахунку пенсії за 2010 рік.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2012 року постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2011 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмолено.

На виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2011 року до її скасування позивачем було здійснено перерахунок пенсії відповідачці та переплата пенсії складає 1 595,15 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що переплата пенсії не пов`язана з рахунковою помилкою чи недобросовісними діями відповідача, а відтак не підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Суд першої інстанції керуючись вимогами зазначених норм дійшов правильного висновку про те, що нормами пенсійного законодавства передбачено повернення коштів лише якщо надмірна виплата пенсії відбулася внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим пославшись як на підставу позову на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач про будь - які обставини щодо недобросовісності дій відповідача, які призвели до переплати пенсії не вказував.

Позивач просив стягнути надміру виплачені кошти посилаючись лише на те, що переплата сталася внаслідок виконання рішення суду, яке надалі було скасоване та поворот виконання рішення чинним законодавством не передбачений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом даної норми не вважаються безпідставним збагаченням і не підлягають поверненню будь-які грошові суми, надані особі як засоби існування, у тому числі і пенсії. При цьому встановлюються два виключення з цього правила, а саме суми, що надмірно виплачені, повинні бути повернені, якщо їх виплата з'явилася результатом: рахункової помилки або несумлінності одержувача.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року № 6-151 цс 13 безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Оскільки переплата пенсії не пов`язана з рахунковою помилкою або недобросовісністю відповідача суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що така виплата не була добровільною не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді