У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 30 травня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на кредитну карточку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, утворилася заборгованість у розмірі 6 131 грн 76 коп. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму заборгованості.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2007 року № б/н у розмірі 6 131 грн 76 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2007 року № б/н у розмірі 6 131 грн 76 коп., правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк