Справа № 209/1551/15-ц
Провадження № 2/209/992/15
"03" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Багбая Є.Д.
при секретарі Кукса О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів, -
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи.
Представник відповідачав судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74, 77 ЦПК України, про, що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки /а.с. 17/. Суд враховуючи вимоги закону щодо розумних строків розгляду справи, відсутності доказів підтверджуючих поважність причини неявки, вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Крім того, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі.
Судом досліджені докази по справі:
Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:
- випискою по рахунку /а.с. 4/, згідно якої підтверджується залишки на рахунках позивача;
- заяви позивача /а.с. 6/, згідно якої підтверджується звернення позивача щодо повернення вкладу;
Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно ст. 1060 ЦК України Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства,
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно зі ст. 1073 ЦК України У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Суд вважає доведеним невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що підтверджується доказами по справі, та не заперечується відповідачем. Суд вважає дії відповідача щодо неповернення вкладу позивачу на його вимогу протиправними, безпідставними, незаконним та такими що суперечать вимогам договору укладеному між сторонами та вимогам законів України. Оскільки судом встановлена протиправна поведінка відповідача щодо неповернення вкладу позивачу, суд вважає, що вимоги позивача щодо виплати йому суми вкладу та відсотків підлягають задоволенню.
Також суд вважає підлягаючими задоволенню вимоги щодо стягнення 3% річних, перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що він здійснений вірно. Відповідно до вимог закону та рекомендацій Верховного суду України 3% річних становлять:
2000 (загальна сума боргу) х 3 х 44 (кількість днів прострочення) /365 /100 = 7,23 доларів США. Вищезазначена сума 3% річних підлягає стягненню на користь позивача.
Також суд вважає підлягаючими частковому задоволенню вимоги позивача, щодо стягнення пені в розмірі подвійної ставки НБУ, оскільки суд вважає, що розрахунок здійснений вірно. Відповідно до вимог закону та рекомендацій Верховного суду України подвійна ставка НБУ становить в період з 24.02.2015 по 03.03.2015: 2000х0.10684932(подвійна ставка НБУ на день прострочки в період з 24.02.2015 по 03.03.2015)х8 кількість днів прострочення/100=17,09 доларів США. Подвійна ставка НБУ становить в період з 04.03.2015 по 08.04.2015: 2000х0.16438356(подвійна ставка НБУ на день прострочки в період з 04.03.2015 по 08.04.2015)х8/100 = 26,30 доларів США. Разом 17,09+26,30=43,39 доларів США вищезазначена суми пені в розмірі подвійної ставки НБУ підлягає стягненню.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення суми заборгованості за цим договором з урахуванням індексу інфляції суд вважає за необхідне відмовити оскільки сума зобов'язання визначена в іноземній валюті та не залежить від інфляції гривні.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд не знаходить підстав для задоволення цієї вимоги виходячи з наступного.
Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються вищевказаним договором та Книгою п'ятою "Зобов'язальне право" Цивільного кодексу України, нормами якого стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Не передбачено відшкодування моральної шкоди і договором, укладеним між сторонами.
Судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України в національній валюті України відповідно до офіційного курсу долару США встановленого Національним банком України на день подання позову.
На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 623, 625, 1058, 1060, 1073 ЦК України, ст. 1, 2, 36 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст. 8, 10, 59, 60, 88, 94, 158, 213-215, 218, 169, 224 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів - задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму судового збору в розмірі 489 гривень 82 копійки на користь держави.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення /отримання/ рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Є.Д. Багбая