АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Борисової О.В., Болотова Є.В..

при секретарі Горбачовій І.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду з вищевказаним позовом обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу надані у позику грошові кошти у розмірі 1 404 860,88 гривень рівними частинами по 117 071,74 гривень щомісячно до 15 липня 2015 року. Про що було складено нотаріально посвідчену (заяву) розпису, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання відповідачем визначеної грошової суми. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, у зв'язку з чим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року стягнуто з нього заборгованість за вищевказаними зобов'язаннями за період з 15.08.2014 року по 15.11.2014 року з урахуванням пені та штрафних санкцій. Проте, відповідач і після рішення суду продовжує не виконувати умови договору який діє. Тому просив суд задовольнити його вимоги щодо стягнення непогашеної заборгованості за умовами договору з 15.12.2014 року по 15.01.2015 року.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 травня 2015 року позов було задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму заборгованості за договором позики за період з 15.12.2014 року - 15.01.2015 року у розмірі 465 138,08 гривень, яка складається з суми основного боргу у розмірі 315 364,77 гривень, пені у розмірі 134 005,68 гривень, трьох відсотків річних у розмірі 1101,41 гривень та 14 666,22 гривень - інфляційних витрат.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, де ставив питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи, що він не погоджується із сумою вимог, в частині нарахування процентів та пені, так як вони нараховані не правильно та без достатніх на те підстав.

Окрім цього, відповідно до п. 1 договору безпроцентної позики грошей від 15 липня 2014 року відповідач зобов'язаний повернути всю суму коштів в строк до 15 липня 2015 року. І на час постановлення судового рішення строк повного виконання зобов'язання ще не наступив, та на даний час договір позики діє, а отже відповідач вправі до 15 липня 2015 року виконати зобов'язання щодо повернення коштів у повному обсязі, згідно вищезазначених умов договору. Стягнення частини позики на думку апелянта є неправомірним.

Починаючи з вересня 2015 року справа призначалася до розгляду апеляційним судом неодноразово.

Апелянт та його представник про день і час розгляду справи повідомлялися за адресами визначеними в матеріалах справи і поданій ними скарзі як поштовими повідомленнями ( а.с. 65, 68, 78 - 84, 99 -102), які поверталися за закінченням терміну зберігання так і телеграмами із зворотнім повідомленням ( а.с. 89, 94 - 95 ).

Згідно поштового електронного повідомлення № 289 вручити телеграму ОСОБА_4 не вдалося, так як адресат за зазначеною адресою не проживає. ( а.с. 94)

Як не вдалося повідомити відповідача ( апелянта) і шляхом вручення йому судового повідомлення працівниками експлуатуючої організації ТОВ «Новобудова» про що свідчить акт від 03.12.2015 року ( а.с. 105)

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги необхідність дотримання судом розумних строків розгляду справи, а також враховуючи поведінку самої сторони ( відповідача) який ініціювавши апеляційне оскарження рішення суду в подальшому перестав цікавитись її вирішенням у визначений законом строк та спосіб, а також у разі зміни місця свого перебування у відповідності до положень ст. 77 ЦПК України не повідомив про це суд, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представнику в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Представник позивача не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що 15 липня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір позики, згідно умов якого позивачем надано відповідачу позику в сумі 140486, 88 гривень, що на день укладення договору позики за курсом НБУ становило 120 000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути частинами по 117 071, 74 гривни ( 10 000 доларів США) щомісячно до 15 липня 2015 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики за період з 15.08.2014 року по 15.11.2014 року у розмірі 544 030,49 гривень, пені у розмірі 288 669, 51 гривни, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2372, 63 гривни та понесені судові витрати.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції вказував на те, що у відповідності до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором.

А так як після постановлення судового рішення від 03 грудня 2014 року відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань у відповідності до договору позики то за період з 15.12.2014 року по 15.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 315 364, 77 гривень.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

п. 7 договору позики встановлено, що за прострочення виконання зобов'язання за цим договором позичальник сплачує пеню у розмірі 1 відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення. Тобто, суд вказував щодо задоволення вимог позивача в частині стягнення пені у розмірі 134 005, 38 гривень.

Зазначаючи про доведеність вимог і в частині стягнення штрафних санкцій передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК у вигляді інфляційних втрат у розмірі 14 666, 22 гривни, а також 3 % річних у сумі 1 101, 41 гривни.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази в частині заявлених вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором позики, пені та 3% річних, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У той же час, суд не звернув уваги на те, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Пунктом 4 договору позики визначено, що сума позики буде повертатися частинами у розмірі 117071, 74 гривни ( що за курсом НБУ на дату укладення цього договору ( 100 доларів США = 1170, 7174 гривни) еквівалентно 10 000 доларів США.

У разі, якщо на момент повернення грошової суми курс НБУ відрізнятиметься від вказаного в цьому договорі курсу, повернення грошей здійснюється на суму еквівалентну 10 000 ( доларів США 00 центів ) по курсу НБУ на день повернення грошової суми.

Отже, на час укладення даного договору між сторонами було визначено щомісячний платіж з урахуванням курсу долара до гривні ( 100 доларів США = 1170, 71 74 гривни).

На час постановлення оскаржуваного судового рішення позивачем у відповідності до положень п. 4 договору позики було збільшено розмір щомісячного платежу з урахуванням підвищення курсу долара до гривні ( 100 доларів США = 1576, 03 82 гривни).

Зазначене вище свідчить про те, що умовами договору який був укладений між сторонами вже було передбачено захист майнових прав позикодавця внаслідок знецінення грошових коштів. Яким і скористався позивач при зверненні до суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення вимог позивача про стягнення коштів у розмірі 14 666, 22 гривни як суми інфляційний втрат, та постановлення в цій частині нового рішення за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення коштів у вигляді інфляційних втрат з зазначених вище підстав.

У іншій частині рішення суду, на думку колегії суддів, постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303. 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат, та постановити в цій частині нове рішення за яким;

ОСОБА_6 відмовити у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат у сумі 14 666, 22 гривни.

У іншій частині заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: