У х в а л а

іменем україни

05 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват-Банк» на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 33746 грн 77 коп. заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 24 листопада 2005 року між сторонами укладено кредитний договір, за яким банк надав, а відповідачка отримала 5 000 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном їх повернення, що відповідає строку дії картки, однак, не виконала взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого утворився борг у розмірі 33746 грн 77 коп., з яких 7 519 грн 51 коп. заборгованості за кредитом, 24 144 грн 08 коп. боргу за процентами за користування коштами, 500 грн штрафу (фіксована частина) та 1 583 грн 18 коп. штрафу (процентна складова), просило задовольнити позов.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що позивач пропустив строк на звернення до суду, не ставив питання про його поновлення, а відповідач подав заяву про застосування цього строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову, як визначено ч. 4 ст. 267 ЦК України.

При цьому судами вірно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, а рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват-Банк» відхилити, рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук