Провадження №22-ц/784/1186/15 Головуючий у І інстанції Черенкова Н.П.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

з участю: представника відповідача - Лопушанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2015 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк» ( далі - ПАТ «Кредитпромбанк»), публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк) про припинення чинності іпотеки та пов'язаних з нею обтяжень,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Кредитпромбанк» про припинення чинності іпотеки та пов'язаних з нею обтяжень.

Позивач зазначала, що 29 грудня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі-МБК» було укладено кредитний договір №02/030/09-КЛТ. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між нею та ПАТ «Кредитпромбанк» цього ж дня було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки є належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року ТОВ ВКФ «Локі-МБК» ліквідовано.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 15 квітня 2013 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ ВКФ «Локі-МБК».

23 квітня 2014 року вона звернулася до ПАТ «Кредитпромбанк» з листом в якому просила подати до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Миколаївській області заяву про припинення іпотеки та пов'язаних з нею обтяжень. Лист отримано відповідачем, але заяви про припинення іпотеки відповідно до затвердженої форми відповідач не подав.

Приймаючи до уваги, що основні зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі-МБК», забезпеченого іпотекою, припинилися внаслідок ліквідації юридичної особи, а отже і припинилися зобов'язання за іпотечним договором між нею та ПАТ «Кредитпромбанк», позивач просила припинити чинність іпотеки та пов'язаних з нею обтяжень, які встановлені іпотечним договором від 29 грудня 2009 року та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 17 листопада 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2015 року позов задоволено. Постановлено припинити чинність іпотеки та пов'язаних з нею обтяжень, які встановлені відповідно до іпотечного договору від 29 грудня 2009 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. за реєстраційним №1497. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просило його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог до АТ «Дельта Банк» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

За приписами ч.1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 29 грудня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі-МБК» було укладено кредитний договір№02/030/09-КЛТ за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 400 000 грн. строком до 28 грудня 2010 року.

В той же день, на забезпечення вищевказаного кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, за яким остання як майновий поручитель передала в іпотеку Банку належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 заставною вартістю 216 115 гривень (а.с. 15-16).

Відповідно до розділу 2 іпотечного договору від 29 грудня 2009 року, цей договір діє до повного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 25 травня 2011 року ТОВ ВКФ «Локі-МБК» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року, яка набрала чинності, ТОВ «Локі-МБК» ліквідовано ( а.с. 7-9).

А згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 15 квітня 2013 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ ВКФ «Локі-МБК» - у зв'язку з його ліквідацією на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року ( а.с.7-11).

Таким чином, грошове зобов'язання ТОВ ВКФ «Локі-МБК» перед ПАТ «Кредитпромбанк» було припинено у зв'язку з ліквідацією цієї юридичної особи.

За договором купівлі - продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній купив права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №02/030/09-КЛТ від 29 грудня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі-МБК» ( а.с.45-50). Відповідно до витягу із додатку №1 до цього договору фактичний розмір грошового зобов'язання ( вартість майнових прав вимоги за кредитом) становить - 0.00 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про припинення дії договору іпотеки після припинення дії основного зобов'язання у зв'язку з ліквідацією юридичної особи боржника, а тому вірно задовольнив вимоги позивача.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року по справі №6-52цс13, яка відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначену норму права, та для всіх судів України.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що на час звернення до суду і зобов'язання позичальника, і зобов'язання іпотекодавця були чинними, а тому не було підстав для задоволення позову є необґрунтованими.

Твердження апелянта про відсутність остаточного рішення по справі про банкрутство ТОВ ВКФ «Локі-МБК», так як в даний час ними оскаржена ухвала господарського суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» апеляційну скаргу не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику.

З урахуванням вказаних норм, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: