АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9476/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22-ц/774/1098/К/15 Шум Л.І.
Категорія - 24 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача державного підприємства "Криворізька теплоцентраль-Хоменко Олександра Олексійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (надалі - ДП «Криворізька теплоцентраль»), комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (надалі - КПТМ "Криворіжтепломережа") про зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язати КПТМ "Криворіжтепломережа" списати заборгованість в сумі 3 827,90 грн., яка обліковується на особовому рахунку № НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_2, зобов'язати ДП «Криворізька теплоцентраль» списати заборгованість в сумі 1 616,26 грн., яка обліковується на особовому рахунку № НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_2 та вирішити питання щодо судового збору, посилаючись на те, що вона була споживачем послуг з централізованого опалення, які надавались їй відповідачами за адресою: АДРЕСА_1. Проте з 19.03.2012 року в квартирі, позивачем встановлено автономне опалення, відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим потреба в отримані послуг від відповідачів зникла, однак до теперішнього часу особовий рахунок позивача не закритий, теплове навантаження не знято, КПТМ «Криворіжтепломережда» до жовтня 2013 року продовжувало здійснювати нарахування за послуги з централізованого опалення, які позивач не отримувала, а з жовтня 2013 року за відповідні послуги продовжувало здійснювати нарахування вже ДП «Криворізька теплоцентраль», що в свою чергу порушує законі права позивача.

Позов неодноразово уточнювала. Відповідно до прохальної частини уточнених позовних вимог від 10.04.2015 року, просила суд зобов'язати першого відповідача - ДП «Криворізька теплоцентраль» списати заборгованість в сумі 4 340,63 грн. яка обліковується на особовому рахунку позивача № НОМЕР_1. Оскільки ОСОБА_2 сплатила борг другому відповідачу - КПТМ «Криворіжтепломережда» не наполягала на задоволені позову судом, в частині пред'явлених нею до даного відповідача вимог, проте відповідної заяви до суду не надала.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, на їх думку, суд дійшов помилкового висновку про те що позивач не надала доказів відключення квартири від мереж централізованого опалення, а саме не надала акт встановленої форми, відповідно до Наказу Мінбуду №4 від 22.11.2005 року, однак такий висновок суду є безпідставним та необґрунтованим, оскільки даний наказ визначає порядок та процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку а не окремої, як в даному випадку, квартири.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що виключно акт може бути єдиним доказом відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Більше того, суд не надав жодної правової оцінки наданому позивачем у судовому засідання висновку будівельно-технічного дослідження №21-15 від 08.04.2015 року. який підтверджує, що квартира АДРЕСА_1 відключена від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

За змістом п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, споживач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.

Зазначене право кореспондується з обов'язком Виконавця, передбаченим п.32. зазначених Правил, звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання, проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі їх ненадання (підпункти 14, 15 п.32). В той же час, як ДП «Криворізька теплоцентраль»не надано жодного доказу надання послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого опалення, на її ім'я відкрито особовий рахунок НОМЕР_2.

Спір між сторонами виник з приводу продовження нарахування відповідачем ДП «Криворізька теплоцентраль»плати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ОСОБА_2 не отримуються у зв'язку з установленням за вищевказаною адресою автономного опалення.

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу в задоволенні заявленого нею позову, суд першої інстанції виходив з того, що підключення індивідуального опалення вважається самовільно встановленим, оскільки позивачем порушено Порядок відключення від мереж централізованого опалення, тому підстави для списання боргу відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у зв'язку з відключенням від мереж централізованого опалення закріплено в п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 63 (далі -Правила).

Згідно п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4 (далі -Порядок) визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку(квартири) при відмові споживачів від таких послуг.

Цим Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади (далі - комісії), для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо-будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, з викладеного вбачається, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком процедури.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до суду з позовом, в порушення вказаних норм Закону, позивач не довела, що відключення квартири від мереж централізованого опалення здійснене нею в порядку, який передбачений Правилами, а не самовільно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 не зверталась до міжвідомчої комісії для розгляду питання щодо відключення її помешкання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 15/27 від мережі централізованого опалення.

Отже, судом встановлено, що позивачем не дотримані вимоги Порядку щодо складання акту про відключення квартири від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та узгодження його з міжвідомчою комісією, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що індивідуальне опалення в квартирі позивачки вважається самовільно встановленим, тому не знайшов підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, наявний в матеріалах справи акт відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, складений представником КПТМ «Криворіжтепломережа» від 19.03.2012 року та, не може бути взятими до уваги, оскільки цей акт не відповідає вимогам вищезазначеного Порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає , що нарахування сум ДП «Криворізька теплоцентраль» позивачу, не можна визнати незаконними.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права, підставою для якого його порушення, невизнання чи оспорювання .

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Так, за загальним правилом у разі порушення цивільного права та інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин.

В суді першої як і в суді апеляційної інстанції не встановлено незаконності дій ДП «Криворізька теплоцентраль» відносно позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для захисту, передбачені ст. 15 ЦК України.

Так, відповідачем до позивача не заявлялось позову стосовно стягнення з останньої нарахованої заборгованості а отже обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів, не може взяти до уваги доводи викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: