Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/799/15-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Леньо В.В., при секретарі Дорда Д.В., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1, яка згідно договору про правову допомогу діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка згідно договору про правову допомогу діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Разом з позовом подала заяву, згідно вимог якої просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке зареєстроване та числиться за місцем проживання відповідача за адресою м.Виноградів, вул.Словянська, 31.

Заява про накладення арешту мотивована тим, що відповідач на претензії щодо сплати боргу не реагує, уникає зустрічі, тому необхідно вжити заходи щодо забезпечення позову.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Згідно частини третьої зазначеної статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд констатує, що жодних доказів на підтвердження доводів клопотання про забезпечення позову позивачем не додано. Доказів того, що дані обставини не підлягають доведенню згідно Закону (є загально відомими або приюдиційними фактами) не зазначено.

У заяві не вказано, на яке майно слід накласти арешт, його вартість, докази того, що вказане майно одноосібно належить відповідачу.

Також слід зауважити, що представник всупереч вимогами п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, згідно яких позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, просить накласти арешт на майно, яке зареєстроване та числиться за місцем проживання відповідача.

За вказаних обставин, правові підстави для задоволення поданої заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1, яка згідно договору про правову допомогу діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_4