Справа № 364/239/15-ц.
Провадження № 2/364/94/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Яковенко О. М.

при секретарі Кулинич Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Спадкодавець за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, до якої входить:

- земельна ділянка загальною площею 4,736 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №006200 від 08.02.2002 року;

- земельна ділянка загальною площею 0,595 га, з яких передано: для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,250 га. та для ведення особистого підсобного господарства - 0,345 га, розташованої по АДРЕСА_1, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №045787 від 27.12.2000 року;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1, що належали померлій.

Він не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №006200 від 08.02.2002 року, та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №045787 від 27.12.2000, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

27.06.2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право на день її смерті, заповіла ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, що складається з:

- земельної ділянки загальною площею 4,736 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №006200 від 08.02.2002 року;

- земельної ділянки загальною площею 0,595 га, з яких передано: для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,345 га, розташованої по АДРЕСА_1, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №045787 від 27.12.2000 року;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСР №998203 від 04.04.2006 року.

Даний факт також підтверджується інформацією БП-1/0-1/6-15 від 22.01.2015, наданою Відділом Держземагенства у Володарському районі Київської області.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, від спадщини не відмовився.

Інший спадкоємець ОСОБА_2 спадщину не приймав.

Позивач не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №006200 від 08.02.2002 року, та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №045787 від 27.12.2000, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення.

За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1223, 1225, 1267 ЦК України, ст. ст. 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з:

- земельної ділянки загальною площею 4,736 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, що належала ОСОБА_3, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №006200 від 08.02.2002 року;

- земельної ділянки загальною площею 0,595 га, з яких передано: для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,345 га, розташованих по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №045787 від 27.12.2000 року;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Яковенко