АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4668/15 Справа № 201/9481/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

6 липня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі:ОСОБА_2,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду позовом про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми.

В обгрунтування вимог послався на те, що до 28 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_3 виконував обов'язки бухгалтера (скарбника) Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2", до його обов'язків входили функції збору грошових внесків, внесення необхідних платежів, ведення фінансової документації, зберігання коштів кооперативу.

Відповідно до розпорядження голови Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" від 28 вересня 2012 року, після рішення правління кооперативу від 27 вересня 2012 року та рішення зборів (конференції) кооперативу від 23 вересня 2012 року, обов'язки бухгалтера (скарбника) з 01 жовтня 2012 року були покладені на іншу особу, а відповідача ОСОБА_3 строком до 08 жовтня 2012 року зобовязано передати документацію та кошти кооперативу.

Однак відповідач розпорядження голови Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" від 28 вересня 2012 року не виконав.

З урахуванням уточнених вимог (а.с.30-31), позивач просив суд зобов'язати відповідача передати йому штамп кооперативу з надписом "Автолюбитель-2 ОПЛАЧЕНО"; фінансову та податкову документацію кооперативу за 2010 рік та 2012 рік., а саме: журнали сплати членських внесків, касову книгу, прибуткові та видаткові ордери, банківські квитанції, відомості виплат, податкові декларації плати за землю за 2010-2011 роки, стягнути з відповідача 47.220, 70 грн., які складаються з основного боргу у розмірі 45.845, 34 грн. та процентів у розмірі 1.375, 36 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року позов задоволено частково(а.с.46-47).

Зобов'язано ОСОБА_3 передати Обслуговуючому кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" штамп кооперативу з надписом "Автолюбитель-2 ОПЛАЧЕНО", а також фінансову та податкову документацію кооперативу за 2010 р. та 2012 р., а саме журнали сплати членських внесків; касову книгу; прибуткові та видаткові ордери; банківські квитанції; відомості виплат; податкові декларації плати за землю за 2010-2011 роки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_3 на користь Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" 114, 70 грн. (сто чотирнадцять гривень 70 коп.) судового збору.

В апеляційній скарзі, поданій 4 листопада 2013 року, Обслуговуючий кооператив "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" просив скасувати рішення суду і задовольнити його вимоги в повному обсязі(а.с.53-54).

В послідуючому Обслуговуючий кооператив "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" уточнив межі апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь кооперативу 40823 грн.26 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" відхилено, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року в оскаржуваній частині залишено без змін (а.с.75-77).

Відповідач не приймав участі в розгляді справи в суді першої інстанції і судом ухвалено заочне рішення.

Також відповідач не приймав участь і в апеляційній інстанції 27 січня 2014 року.

В скарзі, поданій до суду 30 березня 2015 року, апелянт ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність позову, просить скасувати рішення в частині витребування печатки, штампу та документів Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-2» й постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині рішення суду не оскаржує.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового рішення з наступних підстав.

Законом України "Про кооперації" визначено, що кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 вищезазначеного Закону України, кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції у рішенні посилався на те, що Обслуговуючий кооператив "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" є юридичною особою та зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), відповідно до довідки серії АА № 241556 (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 до 28 вересня 2012 року виконував обов'язки бухгалтера (скарбника) Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2", до обов'язків якого входили функції збору грошових внесків, внесення необхідних платежів, ведення фінансової документації, зберігання коштів кооперативу (а.с.18).

За розпорядження голови Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" від 28 вересня 2012 року, після рішення правління кооперативу від 27 вересня 2012 року та рішення зборів (конференції) кооперативу від 23 вересня 2012 року, обов'язки бухгалтера (скарбника) з 01 жовтня 2012 року були покладені на іншу особу, а відповідачу ОСОБА_3 строком до 08 жовтня 2012 року приписано передати документацію та кошти кооперативу (а.с. 8).

Як вбачається з пояснень представника позивача та не спростовується письмовими доказами, всупереч відповідним вимогам, відповідач ОСОБА_3 зазначене розпорядження голови Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" від 28 вересня 2012 року не виконав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності,тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За ст. 214 ч. 1 п. 2 ЦПК України при розгляді справи суд має встановити всі обставини справи, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, що мають значення, чи є інші фактичні дані (у тому числі пропущення строку позовної давності), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження з огляду на норми матеріального права, якими регулюються правовідносини сторін, що виникли.

Частково задовольняючи позов, суд посилався на те, що при вирішенні вимог в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_3 передати Обслуговуючому кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" його штамп та фінансово-податкову документацію та вважав за можливе їх задовольнити, оскільки відповідач не передав належним чином фінансово-бухгалтерську документацію та штамп кооперативу, протиправно ними володіє та позбавляє позивача можливості належно виконувати свої функції.

При цьому суд посилався на норму матеріального права ст.1212 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 47.220, 70 грн., суд посилався на те, що ці вимоги не можуть бути задоволені бо необґрунтовані, оскільки суду не надано будь-яких доказів на підтвердження суми, що на думку позивача підлягає стягненню з ОСОБА_3 Наявні в матеріалах справи копії записів з нібито зазначеними в них сумами грошових коштів кооперативу не можуть бути належним доказом у справі без підтвердження джерела їх походження. За таких обставин, суд вважав позовні вимоги в цій частині заявленими передчасно і в їх задоволенні відмовив.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень( ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи вимоги кооперативу в частині зобов'язання ОСОБА_3 передати Обслуговуючому кооперативу "Автогаражний кооператив "Автолюбитель-2" штамп кооперативу з надписом "Автолюбитель-2 ОПЛАЧЕНО", а також фінансову та податкову документацію кооперативу за 2010 р. та 2012 р., а саме журнали сплати членських внесків; касову книгу; прибуткові та видаткові ордери; банківські квитанції; відомості виплат; податкові декларації плати за землю за 2010-2011 роки, суд першої інстанції суд обгрунтовано виходив з того, що штамп та вказані документи безпідставно утримує відповідач і вони підлягають поверненню до кооперативу.

При розгляді апеляційною інстанцією скарги відповідач визнав вимоги позивача в частині утримання ним штампу, фінансової та податкової документацію кооперативу за 2010 р. та 2012 р., журналів сплати членських внесків; касової книги; прибуткових та видаткових ордерів, банківських квитанцій; відомостей виплат; податкових декларації плати за землю за 2010-2011, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: ОСОБА_4

ОСОБА_5