АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/29772/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2937/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
17 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_3 про визнання договору нікчемним,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», в якому з урахування збільшення позовних вимог просила стягнути на її користь суму вкладу в розмірі 30 000 дол. США, відсотки на вклад в сумі 1093,60 дол. США та 3% річних від суми основного боргу та процентів в сумі 135,44 дол. США. Посилається на те, що 07 березня 2013 року між нею та ПАТ КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Гаманець», за умовами якого позивач внесла 40 000 дол. США з процентною ставкою 2% річних. ОСОБА_3 зазначає, що приблизно через півроку вона зняла 10 000 дол. США з вказаного депозитного рахунку. 16.09.2014 року позивач звернулася із заявою до Банку з вимогою про видачу їй 19.09.2014 року вкладу у сумі 30 000 дол. США та нарахованих відсотків. Проте, листом від 16.09.2014 року Банк повідомив її, що вказаний вклад закритий 11.09.2013 року та операції з вказаної дати в балансі банку відсутні у зв'язку з тим, що проводиться розслідування по кримінальному провадженню щодо притягнення працівників банку до відповідальності. Враховуючи, що Банком не було проведено розрахунку, ОСОБА_3 просить задовольнити її позов.

ПАТ КБ «Хрещатик» звернулося із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору нікчемним, посилаючись на те, що вказаний договір Банком не укладався та не зареєстрований у системі обліку депозитів банку. Проте, посилаються на те, що Банком укладався договір за цими ж реквізитами, але на суму 4 000 дол. США, кошти за яким станом на день розгляду справи зняті в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку та заявами на видачу готівки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу по договору № 355/2013-222 від 7.03.2013 в загальному розмірі 31 229,04 дол. США. Стягнуто з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.. В задоволенні зустрічного позову ПАТ «КБ «Хрещатик» до ОСОБА_3 про визнання договору нікчемним відмовлено.

В апеляційній скарзіПублічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Хрещатик» в повному обсязі; призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а витрати покласти на ПАТ «КБ «Хрещатик»; визначити нікчемним договір №355/2013-222 банківського вкладу «Гаманець» від 07.03.2013 р. на суму 40 000 дол. США, укладений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3; витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 грн. покласти на позивача. Посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин справи. Зазначає, що всупереч п.3 ч.6 ст.130 ЦПК України, судом не було доведено фактів, які необхідно встановити для вирішення спору і які підлягають доказуванню. Крім того, ПАТ «КБ «Хрещатик» задля досягнення повноти, всебічності, обґрунтованості судового рішення звертався до суду з клопотанням про проведення експертизи наданих документів та залучення в якості свідка ОСОБА_4, яка на час укладення спірних договорів працювала в ПАТ «КБ «Хрещатик» та виступала підписантом наданих на розгляд суду документів, проте суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Апелянт зазначає, що відсутність реєстрації договору у системі депозитів банку, відсутність у банку підписаного депозитного договору на суму 40 000 дол. США, необлікування на рахунках банку грошових коштів у сумі 40 000 дол. США, слід вважати недотриманням письмової форми договору банківського вкладу, а наслідком недотримання письмової форми є недійсність вказаного договору. Крім того, на даний час за цими фактами триває досудове розслідування у Слідчому управлінні Головного управління МВС України в м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, представника ПАТ «КБ «Хрещатик» - Домащука Ю.А., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, у строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами ст.1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1,2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи та оглянутими у судовому засіданні оригіналами документів, наданими представником позивача, 07 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Хрещатик» укладений договір банківського вкладу «Гаманець» № 355/2013-222, за умовами якого ОСОБА_3 внесла 40 000 дол. США з процентною ставкою 2% річних (а.с.10-12). Внесення ОСОБА_3 коштів в сумі 40 000 дол. США на рахунок Банку підтверджується квитанцією № 35 від 07.03.2013 року.

За умовами п.п.3.3,3.4 вищевказаного договору, повернення частини вкладу здійснюється згідно із письмовою заявою вкладника шляхом видачі готівкою через касу банку. Якщо вкладник вимагає повернення частини вкладу, внаслідок повернення якої залишок вкладу стане меншим ніж мінімальна сума вкладу, визначена умовами залучення даного виду вкладу, така вимога прирівнюється до розірвання договору з ініціативи вкладника. У випадку розірвання договору за заявою вкладника, сума вкладу та проценти, нараховані відповідно до п.3.1, за встановленою на вклад процентною ставкою, повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою через касу банку.

Відповідно до довідки від 22.03.2013 року, виданої ПАТ КБ «Хрещатик», станом на 22.03.2013 року на депозитному рахунку ОСОБА_3 залишок коштів становить 40 000 дол. США (а.с.14).

Згідно довідки від 18.07.2013 року, виданої ПАТ КБ «Хрещатик», станом на 18.07.2013 року на депозитному рахунку ОСОБА_3 залишок коштів становить 40 000 дол. США (а.с.15).

Вищевказані докази підтверджують дійсність укладення договору в письмовій формі та внесення грошових коштів ОСОБА_3 на рахунок банку в сумі 40 000 дол. США. А тому, підстав для призначення почеркознавчої експертизи колегія не знаходить.

Крім того, за умовами ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, залучених від юридичних та фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, є обов'язком банку.

Таким чином, посилання Банку про визнання договору банківського вкладу «Гаманець» на суму 40 000 дол. США нікчемним з підстав недодержання письмової форми цього договору і як наслідок, відсутності його реєстрації в банківській системі та необлікування внесених ОСОБА_3 грошових коштів на рахунку банку колегія до уваги не приймає.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 зняла 10 000 дол. США із вказаного депозитного рахунку.

Відмова Банку у поверненні ОСОБА_3 коштів за депозитним договором, у зв'язку з тим, що проводиться розслідування по кримінальному провадженню щодо притягнення до відповідальності працівників банку, що розкрадали кошти клієнтів банку є неправомірною.

А тому, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором банківського вкладу в загальному розмірі 31 229,04 дол. США.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка, що обґрунтовано доводами судового рішення і не спростовується доводами апеляційної скарги. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-