Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Леміш О.М.

при секретарі Химинець О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавення батьківських прав , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавення батьківських прав.

Свій позов позивачка мотивувала тим, що 04 вересня 2004 року, вона та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Оноківської сільської Ради Ужгородського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбу був зроблений актовий запис № 26 та свідоцтвом про шлюб з позивачем серії НОМЕР_1 від 04.09.04. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського управління юстиції у м. Ужгороді 28 лютого 2005 року серія НОМЕР_2 Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2007 року шлюб між ними було розірвано про, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від «20» лютого 2007 року. Неповнолітню доньку залишено на утриманні матері.

Фактично шлюбні стосунки було припинено з вересня 2006 року,сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою . Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною (донечкою) та не приймати участь у її духовному і фізичному вихованні та розвитку у відповідності до Конституційних обов'язків батьківства визначених статті 51 Конституції України. На сьогоднішній день дитині вже 10 (десять) років, вона немає до батька ніяких почуттів, оскільки за ВСІ роки відповідач не переймався відвідуванням дитини та це цікавився її розвитком та вихованням.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених у підстав та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений. Разом з тим, від останнього до суду надійшла заява про рзгляд справи у його відсутності де зазначено, що проти задоволення позову він не заперечив..

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Оноківської сільської Ради Ужгородського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбу був зроблений актовий запис № 26 та свідоцтвом про шлюб з позивачем серії НОМЕР_1 від 04.09.04. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського управління юстиції у м. Ужгороді 28 лютого 2005 року серія НОМЕР_2 Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2007 року шлюб між ними було розірвано про, що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від «20» лютого 2007 року. Неповнолітню доньку залишено на утриманні матері.

Фактично шлюбні стосунки було припинено з вересня 2006 року,сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою . Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною (донечкою) та не приймати участь у її духовному і фізичному вихованні та розвитку у відповідності до Конституційних обов'язків батьківства визначених статті 51 Конституції України. На сьогоднішній день дитині вже 10 (десять) років, вона немає до батька ніяких почуттів, оскільки за ВСІ роки відповідач не переймався відвідуванням дитини та це цікавився її розвитком та вихованням.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, її утримання визначені Сімейним кодексом України та Законом України "Про охорону дитинства".

Зокрема ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" та ч. 1-3 ст. 150 СК України передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, так як відповідач ОСОБА_3 усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, при цьому навіть подав заяву , якою не заперечив щодо задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180 СК України, п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.