АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/141/15 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгова компанія" про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради, Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгова компанія", про визнання права власності на будівлю.

Обґрунтовував тим, що в травні 2009 року купив металевий торговельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки павільйон був старий і непридатний для використання звернувся з відповідними заявами до Тернопільської міської ради про отримання необхідних дозволів на реконструкцію павільйону та Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на торговельну споруду.

Відповідні рішення на його звернення відповідачами не були прийняті, через що приступив до реконструкції павільйону самовільно.

Після проведення реконструкції торговельного павільйону йому було відмовлено в задоволенні заяви про узаконення самочинного будівництва у зв'язку з тим, що під будівництво не була відведена земельна ділянка.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2011 року, залишеної без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року, було визнано протиправною бездіяльність Тернопільської міської ради щодо розгляду його питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та погодження реконструкції павільйону.

23 травня 2012 року державною архітектурно-будівельною інспекцією в Тернопільській області було прийнято реконструйовану будівлю в експлуатацію, шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а 31 травня 2012 року реконструйованій будівлі присвоєно адресний номер: АДРЕСА_2.

У зв'язку з вступом в силу постанови Тернопільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2011 року і втратою чинності положення "Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у місті Тернополі", просив визнати право власності на будівлю магазину продовольчих товарів за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 64,9 м. кв.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року вирішено:" В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгова компанія", про визнання права власності відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки обставинам, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог та вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходить з того, що позивач не довів порушення його прав Тернопільською міською радою та Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації у набутті права власності на будівлю.

Колегія суддів погоджуються з висновками суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 15 травня 2009 року ОСОБА_1 купив саморобний металевий торговельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1. та провів його реконструкцію. (а.с. 8,9)

23 травня 2012 року державною архітектурно-будівельною інспекцією в Тернопільській області було прийнято реконструйовану будівлю в експлуатацію, шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а 31 травня 2012 року реконструйованій будівлі присвоєно адресний номер: АДРЕСА_2. (а.с. 51-52)

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1151 від 18.07.2012р. "Про оформлення права власності за ОСОБА_1." вирішено оформити право власності за ОСОБА_1 на споруду магазину непродовольчих товарів загальною площею 63,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2

На підставі вказаного рішення № 1151 від 18.07.2012р. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на ім'я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля, будівля магазину непродовольчих товарів, загальною площею 63,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 140)

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку вищевкщаним обставинам справи з урахуванням вимог чинного законодавства, що регулює питання виникнення права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації

Згідно частин 1 та 4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості урегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV зі змінами і доповненнями.

Наказом Міністерства юстиції "Про затвердження переліку реєстраційних служб територіальних органів юстиції" від 02 лютого 2012 року №198/5, затверджено перелік реєстраційних служб Головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції згідно з додатками 1-27, зокрема, у Тернопільській області по переліку затверджено реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області із заявою про реєстрацію речових прав на нерухоме майно: нежитлову будівлю магазину непродовольчих товарів, загальною площею 63,8 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_2, не звертався.

Отже, висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 про порушення чи невизнання його прав на об'єкт нерухомості Тернопільською міською радою та Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий- підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач