Справа №717/130/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №174. Змінити її прізвище з „ОСОБА_1" на дошлюбне „ОСОБА_1".

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності , позовні вимоги визнає повністю.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Позивачка додала до позову заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_1 видане 16 жовтня 2014 року серії НОМЕР_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №174. Позивачка просить розірвати шлюб.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу слід задовольнити.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про зміну її прізвища на дошлюбне не підлягають задоволенню, оскільки даний спосіб зміни прізвища не передбачений законодавством. Так, відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Дане рішення суду ухвалюється відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, якою передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя. Тобто, це категорія справ, яка розглядається на підставі ст.109 Сімейного кодексу України.

На підставі ст.110 Сімейного кодексу України суди приймають рішення в порядку позовного провадження, керуючись ст.215 ЦПК України, в якій відсутня вказівка про зазначення в рішенні суду вибору прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в частині позовних вимог про зміну її прізвища на дошлюбне слід відмовити за безпідставністю.

На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст.3,8,10,11,15,60, 79,88,213,214,215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити Частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 16 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №174 - розірвати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: