АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа №644/642/15. Головуючий І інст. - Ізмайлов І.К.
Провадження №22-ц/790/3438/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: відшкодування шкоди.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Чишинської Анни Володимирівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_6 - про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося в суд із вказаним позовом, який уточнило у березні 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 3 червня 2011 року з вини ОСОБА_6, яка керувала автомобілем ВАЗ-21102 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Малиновського в м. Дніпропетровську, сталася ДТП в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Кіа Сеrаtо» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням його власника ОСОБА_7 Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 липня 2011 року винною у виникненні вказаного ДТП визнано ОСОБА_6

В результаті зіткнення транспортних засобів автомобілю «Кіа Сеrаtо» реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано технічні пошкодження, матеріальні збитки від яких склали 26 324 грн. 21 коп.

На час виникнення ДТП ОСОБА_6 не мала договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

1 серпня 2011 року ОСОБА_7 відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування.

8 вересня 2011 року МТСБУ виплатило потерпілому ОСОБА_7 страхове відшкодування у сумі 26 324 грн. 21 коп., витрати на евакуатор у сумі 6000 грн., а всього 26 924 грн. 21 коп., у зв'язку з чим набуло право зворотної вимоги до відповідачки.

Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 840 грн.

В період з 30 листопада 2011 року по 26 листопада 2013 року ОСОБА_6 добровільно відшкодувала в порядку регреса МТСБУ майнову шкоду 1600 грн., залишок невідшкодованої шкоди становить 26 164 грн. 21 коп.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 1191 ЦК України, МТСБУ просило суд стягнути з ОСОБА_6 в порядку регресу на його користь страхове відшкодування у сумі 26 164 грн. 21 коп., судовий збір у сумі 261 грн. 24 коп.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася.

В письмових заперечення наданих до суду, ОСОБА_6 в особі свого представника ОСОБА_8, позов не визнала.

При цьому посилалася на те, що на час виникнення ДТП та дату виплати позивачем страхового відшкодування не існувало законодавства, яке б надавало право МТСБУ звертатися з регресною вимогою до водіїв транспортних засобів, оскільки таке право виникло у позивача лише з набранням чинності 18 вересня 2011 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» №3045-УІ від 17 лютого 2011 року, яким внесено зміни до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині можливості звернення МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, не лише до власників транспортних засобів, а й до водіїв.

Крім того, просила суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки МТСБУ виплатило ОСОБА_7 страхового відшкодування 8 вересня 2011 року, а з позовом в суд звернулося у січні 2015 року.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ - Чишинська А.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що МТСБУ пропустило трирічний строк позовної давності на звернення з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що 3 червня 2011 року ОСОБА_6 керуючи автомобілем ВАЗ-21102 реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Малиновського в м. Дніпропетровську, перед початком руху та поворотом ліворуч не обрала безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Кіа Сеrаtо» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням власника ОСОБА_7, який рухався у зустрічному напрямку.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 липня 2011 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а. с. 4).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1967 від 14 липня 2011 року матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля «Кіа Сеrаtо» реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, склали 26 324 грн. 21 коп.( а. с.6, 39).

На час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( а. с. 22-23).

1 серпня 2011 року ОСОБА_7 звернулася з заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його автомобіля ( а. с. 5).

На підставі наказу МТСБУ № 2291 від 6 вересня 2011 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих прийнято рішення про сплату ОСОБА_7 страхового відшкодування у розмірі 26 924 грн. 21 коп.(а. с. 7).

8 вересня 2011 року МТСБУ виплатило ОСОБА_7 страхове відшкодування у розмірі 26 924 грн. 21 коп.(26 324 грн. 21 коп. - майнова шкода, 600 грн. - витати на евакуатор) (а. с.8, 9, 61-62).

Крім того, МТСБУ понесло витрати у розмірі 840 грн. на аварійного комісара Єфименка О.Ю., який на підстав договору з МТСБУ здійснював збір документів по даному ДТП (а. с.9, 35-37,38-56).

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відтак, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1191 ЦК України МТСБУ набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідачки ОСОБА_6

12 жовтня 2011 року МТСБУ направило на адресу ОСОБА_6 лист, в якому зпропонувало останній компенсувати у добровільному порядку МТСБУ страхові витрати виплачені потерпілому ОСОБА_7 та витрати на аварійного комісара (а. с.30-32).

В період з 4 листопада 2011 року по 26 листопада 2013 року ОСОБА_6 виплатила у добровільному порядку через ПАТ КБ «Приват Банк» на користь МТСБУ на відшкодування шкоди 1 600 грн. ( 4 листопада 2011 року - 300 грн., 12 грудня 2011 року - 200 грн., 13 січня 2012 року -100 грн., 27 лютого 2012 року - 100 грн., 19 березня 2012 року - 50 грн., 19 квітня 2012 року - 50 грн., 17 травня 2012 року - 50 грн. 15 червня 2012 року - 50 грн., 17 липня 2012 року - 50 грн., 17 серпня 2012 року -50 грн., 20 вересня 2012 року - 50 грн., 25 жовтня 2012 року - 50 грн., 24 грудня 2012 року - 50 грн., 21 січня 2013 року - 50 грн., 20 лютого 2013 року - 50 грн., 20 березня 2013 року - 50 грн., 18 квітня 2013 року - 50 грн., 1 липня 2013 року - 50 грн., 22 липня 2013 року - 50 грн., 24 вересня 2013 року 50 грн., 24 жовтня 2013 року - 50 грн., 26 листопада 2013 року - 50 грн. (а. с.129 -131, 132-164, 174-175).

Таким чином, розмір невідшкодованої майнової шкоди ОСОБА_6 становить 26 164 грн. 21 коп. (26 324 грн. 21 коп. - розмір страхового відшкодування + 600 грн. - витрати на евакуатор + 840 витрати на аварійного комісара = 27 764 грн. 21 коп. -1600 = 26 164 грн. 21 коп.).

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в період з 4 листопада 2011 року по 26 листопада 2013 року ОСОБА_6 визнавала свій обов'язок перед МТСБУ по відшкодуванню майнової шкоди в порядку регресу, завданої джерелом підвищеної небезпеки та виплатила позивачу добровільно на її відшкодування 1600 грн., що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

З 27 листопада 2013 року ОСОБА_6 припинила відшкодовувати МТСБУ майнову шкоду в порядку регресу, завдану джерелом підвищеної небезпеки у зв'язку з чим 27 листопада 2013 року перебіг позовної давності почався заново.

З позовом до суду МТСБУ звернулося 21 січня 2015 року (а. с. 11).

Наведене свідчить, що позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності на звернення з позовом до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не врахував вказані обставини та помилково дійшов висновку про те, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення з позовом до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь МТСБУ в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 26 164 грн. 21 коп.., судовий збір сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги у сумі 130 грн. 82 коп., а всього 26 295 грн. 03 коп.

Матеріали справи не містять оригіналів та копій квитанцій чи платіжних доручень, які свідчать про оплату позивачем на користь держави судового збору у сумі 261 грн. 24 коп. при зверненні з позовом до суду.

Не надані вказані платіжні документи представником МТСБУ і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, вимоги МТСБУ про стягнення з ОСОБА_6 на його користь судових витрат у розмірі 261 грн. 24 коп. задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що МТСБУ не сплачено судовий збір при подачі позову в суд, а суд постановляє рішення суду на користь позивача, колегія суддів вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 261 грн. 64 коп. (1% від 26 164 грн. 21 коп.)

Доводи представника ОСОБА_6- ОСОБА_8 про те, що час виникнення ДТП та дату виплати позивачем страхового відшкодування не існувало законодавства, яке б надавало право МТСБУ звертатися з регресною вимогою до водіїв транспортних засобів, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

У пункті 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_6, яка правомірно керувала автомобілем ВАЗ-21102 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_10, то в розумінні положень зазначеного Закону вона є законним володільцем (користувачем) транспортного засобу та несе відповідальність за завдання шкоди.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про те, що відповідачка не сплачувала у добровільному порядку МТСБУ шкоду у розмірі 1600 грн., оскільки ці обставини спростовуються копіями платіжних доручень банку, копією меморіального ордеру ПАТ КБ «Приват Банк», які свідчать, що платником за вказаним документами була ОСОБА_6, а не інші особи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Чишинської Анни Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_6 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( р/рахунок №871 в ПАТ «Укрексімбанк» в м. Київ, МФО 322313, код 21647131) в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 26 164 грн. 21 коп.., судовий збір у сумі 130 грн. 82 коп., а всього 26 295 (двадцять шість тисяч двісті дев'яносто п'ять ) грн. 03 (три) коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 261 (двісті шістдесят одну) грн. 64 (шістдесят чотири) коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: