Справа № 199/2997/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 39066,67 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP4400213 від 27.06.2006 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2446,59 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 27.06.2008 року включно.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала.

Станом на 03.04.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 39066,67 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 1163,89 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 9811,84 грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25754,43 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1836,51 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP4400213, на умовах якого остання отримала кредит у розмірі 2446,59 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 27.06.2008 року включно.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Проте, як зазначає позивач, станом на 03.04.2015 року у відповідача перед банком виникла заборгованість в розмірі 39066,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1163,89 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9811,84 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25754,43 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1836,51 грн.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Статтею 259 ЦК визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі, проте, як встановлено судом, договору між сторонами щодо збільшення позовної давності в письмовій формі не укладалось.

Останній платіж за договором відповідач вчинила у 31.05.2010 року шляхом списання банком грошових коштів з іншого банківського рахунку відповідача, що не заперечується сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, тобто строк позовної давності сплив 31.05.2013 року, тоді як позивач, звернувся до суду лише 22 квітня 2015 року, про що зазначив і відповідач у судовому засіданні. Щодо вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих позивачем в межах строку позовної давності, то вони також задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів розміру нарахування таких відсотків. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко