Справа № 392/160/15-ц
Провадження № 2/392/208/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Березія Ю.А.,

при секретарі Красній Г.Г.,

з участю представника позивача

адвоката Вишні-Чижової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи визнати неправомірними дії Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та зобов'язати внести зміни до наказу № 334 о/с від 26.05.1997 року і трудової книжки позивача, змінивши назву професії з постачальника кріпильних матеріалів на гірника підземного та зобов'язати Управління ПФУ в Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахування пенсії ОСОБА_2 і призначити пенсію як гірнику підземному на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, посилаючись на те, що наказом, який оспорюється він був переведений роботи слюсаря по ремонту автомобілів на роботу постачальника кріпильних матеріалів в шахту з правом управління автонавантажувачем по 6 розряду з почасово-преміальною оплатою праці, погодинною тарифною ставкою, з особливо тяжкими та особливо шкідливими умовами праці, з повним робочим днем, з присвоєнням категорії «А», як працюючому з джерелами іонізуючого випромінювання. Позивач зазначив, що при переведенні на нову роботу він був ознайомлений з наказом під розпис і будь-яких виправлень в наказі не було. На новій роботі він фактично працював гірником підземним, а не постачальником кріпильних матеріалів і не розумів різницю між цими трудовими функціями. Позивач вважає, що при переведенні на нову роботу адміністрація підприємства невірно визначила найменування його професії та трудової функції, а при звільненні з роботи по досягненню пенсійного віку, він виявив виправлення в трудовій книжці та в наказі про переведення, що порушує його трудові права.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, посилаючись на вищевикладені обставини.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до наказу по особовому складу від 26.05.1997 року № 334 л/с працівника ОСОБА_2 (табельний № 50755), слюсаря по ремонту автомобілів, на підставі його заяви та згоди начальника дільниці № 6 Прудкого А.П., з 27.05.1997 року переведено постачальником кріпильних матеріалів у шахту з правом управління автонавантажувачем по 6 розряду з почасово-преміальною оплатою праці, почасовою тарифною ставкою 0,61 грн. з тяжкими шкідливими умовами праці, з повним робочим днем, з присвоєнням категорії «А», що підтверджується копією наказу, копією особової картки (а.с. 149 - 154 том 1).

Відповідно до наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за 1995, 2000, 2005, 2010 роки професія постачальника кріпильних матеріалів у шахту віднесена до Списку № 2, розділ 1 підрозділ 1 пункт «а» (а.с. 157 - 161 том 1).

Відповідно наданої довідки начальника відділу обліку та комплектації Смолінської шахти Верхоланцевої М.М. від 24.10.2014 року № 09-35/4807, внесення виправлення в наказ по особовому складу від 26.05.1997 року № 334 л/с в частині умов праці ОСОБА_2 шляхом закреслення слів «особливо» здійснено начальником відділу кадрів і соціальних питань Смолінської шахти Бурносом О.М., а виправлення в трудовій книжці працівника ОСОБА_2 записів №№ 11, 12, 13, 14 шляхом закреслення слів «особо» здійснено працівником ОСОБА_6 з метою усунення технічної помилки для приведення інформації про умови праці у відповідність до фактичних за результатами атестації робочих місць (а.с. 155 том 1).

Факт виконання працівником ОСОБА_2 роботи постачальника кріпильних матеріалів у шахту підтверджується:

записами у списках працівників, які підлягають періодичному медичному огляду по Смолінській шахті, цех № 41, дільниця № 6, відповідно яким працівник ОСОБА_2 проходив медичні комісії як постачальник кріпильних матеріалів у шахту (а.с. 181 - 184 том 1);

записами в книгах обліку спусків у шахту та роботи на поверхні, відповідно яким в період з 15.11.2007 року по 14.06.2013 року працівник ОСОБА_2 (табельний № 50755) жодного разу не отримував наряд та не спускався в шахту, а працював на поверхні (а.с. 1 - 162 том 2);

довідками проведення оплати праці, відповідно яким оплата праці ОСОБА_2 проводилась по тарифним сіткам 2АП7 та 3П7, які застосовувались для оплати праці на роботах на поверхні рудників і шахт (а.с. 185 том 1);

відомостями в робочій інструкції постачальника кріпильних матеріалів у шахту 6 розряду, відповідно яким трудові функції працівника пов'язані з роботою на поверхні шахти (а.с. 162 - 167 том 1).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 не працював у підземних умовах, не виконував роботу гірника і не має права на пільги за Списком № 1.

Суд оцінює показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про умови праці позивача ОСОБА_2 як такими, що є недопустимими в частині відомостей на підтвердження умов праці позивача, враховуючи, що ці відомості можуть бути підтверджені лише письмовими доказами і документами, які регламентують роботу працівника за укладеним трудовим договором.

Факт наявності виправлень в наказі про переведення працівника ОСОБА_2 на іншу роботу та виправлень в його трудовій книжці - не можуть бути самі по собі підставами для зміни назви професії працівника, оскільки відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, трудовий договір між працівником ОСОБА_2 і роботодавцем було укладено шляхом подання працівником заяви про переведення на іншу роботу постачальником кріпильних матеріалів у шахту та ухвалення роботодавцем наказу по особовому складу, а умови праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення підтверджені результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту та Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Таким чином, суд не має законних підстав для визнання неправомірними дій роботодавця та зобов'язання внесення змін в наказ про переведення працівника ОСОБА_2 на іншу роботу, а також записів в трудовій книжці.

Вирішуючи спір в частині вимог до Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі, суд дійшов таких висновків.

Органи Пенсійного фонду України при визначенні права громадянина на призначення пенсії на пільгових умовах зобов'язані керуватись нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком на пільгових умовах мають право незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, головним документом для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці є трудова книжка із оформленням належним чином записами про займану посаду, період виконуваної роботи, виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, а у разі їх відсутності - надається уточнююча довідка.

Зібрані у справі докази вказують на те, що позивач не має права для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, тому суд не вбачає законних підстав для покладання відповідного обов'язку на Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі.

Керуючись статтями 213 - 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позову до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя