Номер провадження 2/754/1190/15
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання Чернишовій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 953, про що видане видано свідоцтво про одруження від 09.08.2003 року. Від вказаного шлюбу народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На протязі останніх трьох років сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та позивачкою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Оскільки відповідач має стабільний дохід вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у розмірі по ? частки від усіх видів доходів на кожну дитину. У зв'язку з вищевикладеним просила розірвати шлюб між сторонами, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по ? частки від усіх видів доходів на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував та пояснив, що дійсно останній час вони спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідачка самостійно позбавила його як батька можливості спілкування та виховання дітей, безпідставно позбавляє його можливості проводити з ними час. Пояснив, що дуже любить дітей, як батько хоче їм допомогти та зустрічатись з ними і приймати участь у їх вихованні. Проте, надумані причини з боку дружини є цьому перешкодою і по суті стали початком втрати можливості підтримання нормальних сімейних стосунків. Також, відповідач погодився виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей, однак у розмірі що становить 717,60 грн. в місяць. Крім того, пояснив, що він працює підприємцем, проте останнім часом через погіршення стану здоров'я та виникнення економічної кризи вимушений виживати заробляючи собі на харчування та власні мінімальні потреби. Враховуючи наявність важкого захворювання, різкого погіршення стану здоров'я за останні роки, та те, що він є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС, утримує двох хворих пенсійного віку батьків зі свого заробітку може виділяти на забезпечення потреб дітей не більше 717,60 грн. в місяць.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що не погоджується щодо стягнення аліментів в розмірі по ? частці від усіх видів доходу на кожну дитину щомісячно, оскільки вказане не відповідає матеріальному становищу відповідача, як платника податків.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного та психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2003 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 953 (а.с. 3).

Належними доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія (а.с.4) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені.

З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в цій частині.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Спорів з приводу місця проживання спільних дітей та поділу майна сторони не мають.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей суд приходить до наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Доказами, наявними у справі, підтверджується той факт, що відповідач є працездатною особою, має постійний, стабільний заробіток, що дозволяє суду визначити частку від його заробітку, яка підлягає стягненню на утримання дитини.

Згідно копії виписки з історії хвороби № 100304/97 урологічного відділення Київської обласної клінічної лікарні ОСОБА_2, 1981 року народження, з 17.01.2015 року по 20.01.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом калькульозний пієлонефрит (а.с.34).

Відповідно до довідки ТОВ «СПЕЦПРОММЕТ» виданої ОСОБА_2 останній працює на посаді директора ТОВ «СПЕЦПРОММЕТ» з 01.12.2014 року та його дохід за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року складає 4000,00 грн. (а.с. 35).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення».

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на малолітніх дітей відповідного віку щомісяця.

Суд враховує, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей, про що не заперечував в судовому засіданні, не має інших аліментних зобов'язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.

З врахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення розміру аліментів підлягають задоволенню частково в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку на кожну дитину.

Крім того, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Деснянського районного суду м. Києва позивачка звернулася до суду із позовною заявою 23.12.2014 року. Таким чином, з огляду на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітніх дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 23.12.2014 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням ст. 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 243,60 грн. на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 24, 112, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 121, 214-215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 953 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. в частині позовних вимог про стягнення аліментів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран