Провадження № 22-ц/780/3125/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 29 27.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М., Журби С.О.

При секретарі - Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія « Арма » на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 р.. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арма » до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Лафоррт» про відшкодування матеріальної шкоди .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У грудні .2014 року позивач ПрАТ СК «АРМА» звернувся до суду із вказаним позовом , з урахуванням уточнень до якого просила стягнути солідарно з співвідповідачів страхове відшкодування у розмірі 2 319,00 грн., крім того стягнути судовий збір.

В обґрунтування вимог зазначали , що 29 лютого 2012 року TOB «КОРТ КИЇВ» уклало з ПАТ СК «АРМА» договір добровільного страхування наземного транспорту № 022-72400139. Забезпечним страховим засобом згідно даного договору є автомобіль Ssang Yong Kyron, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1. Дорожньо-транспортна пригода сталася 12 жовтня 2012 р. за адресою: м. Київ, Харківська площа, опора № 2 за участю застрахованого автомобіля , за кермом якого перебував ОСОБА_3 та транспортного засобу Lexus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого перебувала ОСОБА_2

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2012 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль Ssang Yong Kyron, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складає 3 051,15 грн.

На виконання умов договору страхування, 25 грудня 2012 року ПрАТ СК «АРМА» виплатило страхувальнику TOB «КОРТ КИЇВ» страхове відшкодування в розмірі 2 319 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, щодо використання транспортного засобу Lexus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ,була забезпечена відповідним полісом обов'язкового страхування №АВ/3218638 у ПрАТ СК «Лафорт». 12.02.2013 року

Позивач зазначає , що 12 лютого 2013 року він звернувся до ПрАТ СК «Лафорт» з письмовою вимогою щодо відшкодування збитків в порядку регресу, однак дана пропозиція залишилась поза увагою.

З огляду на ці обставини позивач вважає, що відповідно до п. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того п. 19.16. Договору страхування визначено, що до страховик, який виплатив страхове відшкодування, отримує право вимоги до особи, яка винна у нанесені збитків, відповідно до вимог чинного законодавства. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ОСОБА_8 зазначив, що відшкодування заподіяних збитків має здійснити лише ПрАТ СК «Лафорт» з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 щодо використання транспортного засобу Lexus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 була забезпечена відповідним полісом обов'язкового страхування №АВ/3218638, тому це їх обов'язком згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 14 січня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучена ПАТ « Страхова компанія «Лафорт» ( а.с. 40)

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково .

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРМА» витрати за виплату страхового відшкодування у розмірі 2 319 грн та судові витрати в розмірі

243, 60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу , в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, стягнути відшкодування солідарно із співвідповідачів . В апеляційній скарзі зазначав , що суд неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема суд не з»ясував чи зверталася ОСОБА_2 з повідомленням про ДТП до свого страховика, крім того в матеріалах справи відсутні докази страхування ОСОБА_2 у ПАТ СК « Лафорт» .

Проте повністю погодитись із такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місяця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від сторін до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки сторін до суду поважними , відсутні.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, стягуючи відшкодування з відповідача ПАТ СК « Лафорт» , виходив із того, що цивільно- правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована Полісом обов»язкового страхування власників наземних транспортних засобів ПрАТ « СК « Лафорт» , тому саме страхова компанія зобов»язана здійснити виплату позивачу.

Як видно з матеріалів справи , 29 лютого .2012 p. TOB «КОРТ КИЇВ» уклало з ПрАТ СК «АРМА» договір добровільного страхування наземного транспорту

№ 022-72400139. Відповідно до умов договору об'єктом страхування є майнові інтереси TOB «КОРТ КИЇВ», що не суперечать законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автотранспортним засобом Ssang Yong Kyron, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1. Ця обставина підтверджується копією договору страхування (а.с.3-6).

Як видно із матеріалів справи , 12 жовтня 2012 року у м. Київ, Харківська площа, опора № 2 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля , за кермом якого перебував ОСОБА_3 та транспортного засобу Lexus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого перебувала ОСОБА_2. (а.с.13)

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2012 року ОСОБА_2 було визнано винною в порушенні п.13.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.14). Таким чином, наявний безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди саме з вини відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини

Внаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль Ssang Yong Kyron, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № В1128 від 14.11.2012 p., складеного ФОП ОСОБА_5 (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № НОМЕР_3 від 03.08.2012 р.) вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 3 051,15 грн.(а.с.15-22). Збиток відносно рахунку - фактури ПП Компанія «Автодок» № 1293 від 06 листопада .2012 р. склав 2 319, 00 грн. (а.с.23).

Позивач, виконуючи свої договірні зобов'язання на підставі поданої заяви ТОВ

« КОРТ КИЇВ» (а.с.8), визнав ДТП страховим випадком відповідно до страхового акту № 4277/-А-К (а.с.24) .

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних 25 грудня .2012 року перерахував страхове відшкодування в сумі 2 319,00 грн. (а.с.24 зворот).

Згідно ч. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 грн. на одного потерпілого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Як видно із довідки ВДАІ Дарницького РУ МВС України у м. Києві цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 щодо використання транспортного засобу Lexus, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 була забезпечена страховим сертифікатом « Зелена карта» №АВ /3218638 виданого ПрАТ СК «Лафорт», із строком дії до 19. квітня 2013 року. Як видно із довідки , страхова відповідальність ТОВ «КОРТ КИЇВ» також була забезпечена страховим сертифікатом « Зелена карта» № АВ 2794961 виданого ПрАТ « СК «Лафорт» із строком дії до 17 лютого 2013 року( а.с. 13) . Проте , як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність ТОВ «КОРТ КИЇВ» була забезпечена страховим полісом № 022-72400139 виданим 29 лютого 2012 року СК « АРМА» ( а.с. 3-6).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України , відповідач ОСОБА_2, не надала суду доказів страхування цивільно- правової відповідальності , зокрема полісу ПрАТ « СК « Лафорт» , на якій вона посилається , як на підставу того ,що відповідальність несе саме страхова компанія , ні доказів звернення ОСОБА_2 до свого страховика з повідомленням про дорожньо-траснпортну пригоду .

Відповідно до п. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того п. 19.16. Договору страхування № 022-72400139 визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, отримує право вимоги до особи, яка винна у нанесені збитків, відповідно до вимог чинного законодавства.

Задовольняючи позов відповідно до ст. 993 ЦК України, разом з тим стягнувши з відповідача ПрАТ « СК Лафорт» страхове відшкодування в порядку регресу , суд не врахував того,що здійснивши страхову виплату , у СК « АРМА» виникло право вимоги страхового відшкодування у ОСОБА_2 в порядку суброгації , а не регресу.

Так , у п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « від 01 березня 2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Враховуючи, що доказів цивільно-правової відповідальності на момент ДТП ( договір страхування) ОСОБА_2 не надала , не встановлено таких обставин і в суді апеляційної інстанції , висновок суду ,що саме ПрАТ «СК «Лафорт» як страховик зобов'язано здійснити виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 2319,00 грн.

є помилковим.

Як видно із тексту позовної заяви , СК « АРМА» , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , і просила відшкодувати шкоду саме з підстав ст. 993 ЦК України, проте і уточнюючи позовні вимоги , позивач посилався на підстави відшкодування шкоди саме з підстав 993 ЦК України . Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення , не звернув уваги на це і прийшов до помилкового висновку про стягнення відшкодування з ПрАТ « СК Лафорт»,за таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про стягнення відшкодування з ОСОБА_2

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказані норми передбачають, що страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні (ТОВ «КОРТ КИЇВ» ), набув право вимоги відшкодування до заподіювача (ОСОБА_2.) й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, тобто у даному випадку - 12 жовтня 2012 року . Однак, у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика СК «АРМА» перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпіла ТОВ « КОРТ КИЇВ») до заподіювача ОСОБА_2 із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не замінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У спірному зобов`язанні лише відбулася заміна кредитора - страхувальник ТОВ « КОРТ КИЇВ» передало страховикові СК «АРМА», яка виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № 22 -72200139 від 29 лютого 2012 року , у межах фактичних витрат право вимоги до ОСОБА_2. як особи, відповідальної за завдані збитки, і нового зобов`язання у даному випадку не виникло, а існуюче зобов`язання не переривалося та не припинялося.

Відповідно до ч.2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Судом першої інстанції вірно встановив, що здійснивши страхову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу ТОВ « КОРТ КИЇВ» . у розмірі 2 319 грн . у позивача СК «АРМА» виникло право вимоги страхового відшкодування тільки не в порядку регресу , а в порядку суброгації , і не до СК ПрАТ « Лафорт» , а до ОСОБА_2 з якої і підлягає стягненню відшкодування в сумі 2 319 грн , а ому в частині стягнення відшкодування із відповідача ПрАТ СК « Лафорт» слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 -316,319 ЦПК України , колегія суддів , -

В и р і ш и л а ;

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхової компанії « АРМА» - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 р.. - скасувати. Ухвалити нове рішення .

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРМА » до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Лафоррт» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою ; АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРМА» ( м.Київ вул.. Смілянська , 10/31 , п.р 3868 , ВАТ « БТА « Банк МФО 321723 , ) витрати за виплату страхового відшкодування в розмірі 2 319 грн ( дві тисячі триста дев»ятнадцять грн.) , судові витрати в сумі 243 ,60 грн ( двісті сорок три грн. 60 коп) .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді