Справа №345/4428/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2015 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

встановив:

що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.11.2006р., помер його дід ОСОБА_3, якому належало 35/100 частини будинковолодіння по вул. Смольського, 92 в м. Калуші Івано-Франківської області, на яку відкрилась спадщина. Інша частина даного будинковолодіння у частці 65/100 належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 22.05.2002р. На все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось ОСОБА_3 на позивача склав заповіт від 27.10.2006р., який ніким не відмінявся та не змінювався. Позивач звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, однак 02.12.2015р. нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва, з підстав того, що на дане спадкове майно право власності не зареєстровано. Позивач постійно проживав з дідусем однією сімєю, а після смерті здійснив організацію обряду його поховання і тому вважається таким, що прийняв спадщину Відповідач по справі ОСОБА_2 являється його матірю, яка не претендує на дане спадкове майно. Оскільки, позивач є спадкоємцем за заповітом і вправі оформити право власності на спадкове майно, тому він звернувся із позовом до суду про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 28.11.2006р. на 35/100 частини житлового будинку по вул. Смольського, 92 м. Калуша Івано-Франківської області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, також не зявилася, однак від неї надійшла до суду заява про те, що вона позов визнає, а справу просить розглянути у її відсутності (а.с. 24).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 28.11.2006р. (а.с. 8). Згідно копії заповіту від 27.10.2006р., зареєстрованого в реєстрі за № Д 1485, який є чинним (а.с. 9), ОСОБА_3 все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із копії договору дарування від 22.05.2002р., позивач обдарований 65/100 частиною житлового будинку по вул. Смольського, 92 м. Калуша Івано-Франківської області (а.с. 17). Згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.11.2003р., спадкодавцю ОСОБА_3 належала на праві приватної власності 35/100 частина спадкового будинковолодіння (а.с. 11).

02.12.2015р. нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право власності на дане спадкове майно за заповітом, у звязку з тим, що на дане спадкове майно не зареєстровано право власності (а.с. 7).

За вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину і вчасно звернувся до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно та обовязкову частку в ньому не має. Відповідач ОСОБА_2, також претензій до спадкового майна не має (а.с. 24).

Оскільки, ОСОБА_1 підставно та належно прийняв спадщину, то суд вважає, що за ним слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно.

На підставі ст. ст. 1217, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 213215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно за заповітом після смерті діда ОСОБА_3, який помер 28.11.2006р. на 35/100 частини житлового будинку по вул. Смольського, 92 м. Калуша Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: