Справа № 401/5021/14-ц КОПІЯ
провадження 2/401/109/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Гонтаренко Т.М.,

при секретарі - Герко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом і просить зобов»язати ПАТ КБ "ПриватБанк" врахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №234295-СRED від 18.06.2008 року,укладеному між сторонами,суму у розмірі 8333.72грн.,визначити даний договір частково недійсним,а саме на суму 5000.00грн.,визнати цей договір виконаним в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь у відшкодування моральну шкоду у сумі 10000.00грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2008 року між сторонами був укладений договір кредиту. Договір оформлював працівник банківської установи ОСОБА_2 Згідно цього договору їй надавались кошти у розмірі 10000.00грн.,терміном до 10.12.2009 року. Дану суму кредиту вона отримала після відкриття карткового рахунку в касі банку. Також ОСОБА_2 було вказано,що вона може надавати йому кошти для погашення кредиту,а він буде особисто їх вносити до каси банку. На той момент вона перебувала у декретній відпустці і тому їй було не зручно кожен місяць їздити до м.Світловодська сплачувати кошти за користування кредитом. ОСОБА_2 повністю довіряла,оскільки він являвся працівником банку. Крім того це передбачено у п.п.2.2 додатку до договору №242649-CRED від 05.08.2008 року про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки «Мікрокредит», а саме зазначено, що клієнту Банку надають такі послуги,як поповнення картрахунку,в тому числі третіми особами.

Починаючи з 01.07.2008 року по 10.12.2009 рік щомісячно нею передавались грошові кошти для погашення кредиту,шляхом передачі їх ОСОБА_2 коли він приїздив до неї,в розмірі 712.56грн. Всього було передано грошових коштів в рахунок погашення кредиту 12826.09грн. В лютому 2010року вона отримала позовну заяву від ПАК КБ»ПриватБанк» про стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором. Зі змісту позову довідалась,що на неї був оформлений кредит за вищезазначеним номером від 18.06.2008 року в розмірі 15000.00грн.,а не на 10000.00грн. Також було зазначено,що за нею рахується заборгованість по сплаті щомісячних платежів для погашення кредиту в розмірі 9984.93грн. Після чого вона звернулась з заявою до правоохоронних органів. 30.10.2012 року відносно ОСОБА_2 Світловодським міськрайонний судом був винесений вирок яким останнього визнано винним у скоєнні злочину за ч.2 ст.191 КК України,як привласнення,розтрату та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також за ч.3 ст.191 ,ч.1 ст.366 КК України. Вироком підтверджено,що саме їй ОСОБА_2 спричинив матеріальну шкоду на суму 13.333.72грн.

Згодом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до неї повторно з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2012 року позовна заява була залишена без розгляду за заявою позивача. По справі проводилась судово-почеркознавча експертиза,відповідно до висновку від 06.11.2012 року за №3085/2 підписи від її імені в документах : кредитному договорі №234295-CRED від 18.06.2008 року укладеному між нею та ПАТ КБ»Приват Банк», додатку №1 від 18.06.2008 року до вищезазначеного договору,заяві на отримання кредиту від 12.06.2008 року на її ім.»я на суму 15000.00грн.,в заяві від її імені про підтвердження зарахування 18.06.2008року на картрахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 15000.00грн. виконані не нею ,а іншою особою.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі і додав,що ОСОБА_1 не оспорює те,що їй був наданий кредит,але кредит надавався на 10000.00грн.,а не на 15000.00грн. Вона сплачувала свої кошти у рахунок погашення кредитних зобов»язань в розмірі 10000.00грн. та відсотків за користування кредитом. Відповідачем ОСОБА_2 було злочинним шляхом підроблено її підписи на документах,сума кредитних коштів яка їй була надана, змінена ним на 15000.00грн.,а тому зазначений договір в сумі 5000.00 грн.слід визнати частково недійсним.

На початку 2013 року та у квітні 2014 року ПАТ КБ »Приват Банк» знову звертався до ОСОБА_1 з позовними заявами про стягнення з неї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором ,але потім від позивача надійшли заяви про залишення позовів без розгляду. Із зазначеного вбачається,що відповідач ОСОБА_2 ,використовуючи своє службове становище,зловживав довірою ОСОБА_1 та заволодів її грошовими коштами на суму 8333.72грн.

Крім того, оскільки позивачка повністю розрахувалась по кредитному договору, відповідач - ПАТ КБ»Приват Банк» не може вимагати від неї погашення заборгованості,яка виникла не з її вини,а тому слід врахувати в рахунок погашення заборгованості суму 8333.72грн.

Діями відповідача ОСОБА_2 позивачу також була завдана моральна шкода яка полягає в спричинені моральних страждань,пов»язаних з порушенням законних прав ОСОБА_1, втратою нормальних життєвих зв»язків,поваги та довіри до людей. Моральні страждання позивачкою оцінені в 10000.00грн.,які слід стягнути з ОСОБА_2 на її користь.

Відповідач - ПАТ КБ»Приват Банк» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними та такими,що не відповідають фактичним обставинам справи. Представник даного відповідача при проведенні судового засідання в режимі відео конференції суду пояснив,що отримання готівкових, як і безготівкових,коштів від позичальників банку не входило і не могло входити до обов»язків ОСОБА_2 Останній, діючи приватно за домовленістю з іншими особами,на їх прохання обіцяв отримані від цих осіб кошти внести до каси банку з метою їх спрямування на відповідні рахунки. Така послуга ОСОБА_2 не входила до його службових обов»язків як експерта з експрес-кредитування. ОСОБА_2 спричинив збитки ОСОБА_1 на підґрунті приватних домовленостей про внесення коштів до каси банку. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. В судове засідання не з'явився,про причину своєї неявки суд не повідомив,заяву про розгляд справи без його участі не надав. Суд вважає за можливе розглядати справу без його участі за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін,дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено:

На аркуші справи за №13-14,мається кредитний договір №234295 - CRED від 18.06.2008року про надання Банком позивачці кредитних коштів в сумі 15000.00грн.

З описової частини вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2012 року по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні злочинів,передбачених ч.2 ст.191,ч.3 ст.191,ч.1 ст.366 КК України слідує,що ОСОБА_2 працюючий за наказом №427 ЛС від 22.08.2006 року на посаді експерта з ексрес-кредитування відділу мікрокредитування в Світловодському відділенні №40 Кіровоградського регіонального управління публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк»,являючись службовою особою 18.06. 2008року з метою заволодіння коштами клієнта банку ОСОБА_1,діючи з корисливих мотивів повторно, використовуючи своє службове становище, з метою заволодіння коштами вказаного клієнта банку,надавши ОСОБА_1 недостовірну інформацію про розмір кредитних коштів,уклав від імені останньої з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитний договір №234295-CRED, відповідно умов якого позичальнику ОСОБА_1 надаються в кредит готівкові грошові кошти в сумі 10000.00грн. в термін дії договору до 10.12.2009 року. Про що ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1,після чого остання отримала кредитні кошти в сумі 10000.00грн. в касі Банку, а ОСОБА_2 діючи умисно,без відома ОСОБА_1 виготовив та замінив перший аркуш зазначеного вище договору та додаток до вказаного договору,які засвідчують факти,що мають юридичне значення,породжують, змінюють та припиняють певні правовідносини,тобто є офіційними документами,до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те,що відповідно умов договору позичальнику ОСОБА_1 надаються в кредит готівкові грошові кошти в сумі 15000.00грн. В подальшому ОСОБА_2 зловживаючи своїм службовим становищем,відповідно умов вказаного підробленого ним кредитного договору повторно незаконно заволодів рештою грошових коштів в сумі 5000.00грн. якими розпорядився на власний розсуд. Крім того,протягом 2008-2009 року ОСОБА_1 щомісячно передавалися грошові кошти в сумі 712.56грн. співробітнику Банку ОСОБА_2 для внесення їх в рахунок погашення заборгованості по кредиту,але останній їх спрямував в рахунок погашення заборгованості по кредиту лише частково - на суму 4492.37грн.,а рештою коштів в сумі 8333.72грн. незаконно повторно заволодів. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 13333.72грн.(а.с.18-20).

12.01.2010 року ПАТ КБ «Приват Банк» звертався до ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення з неї в рахунок погашення боргу 10794.07грн.

За висновком №3085/02 судово-почеркознавчої експертизи від 06.11.2012 року підписи від імені ОСОБА_1 в кредитному договорі №234295-CRED від 18.06.2008року,укладеному між «Приват Банком» та ОСОБА_1,які містяться у лівих нижніх кутах на 1-й,3-й сторінках та в графі «Заемщик»…Підпис «-----« на 4-й сторінці документа; додатку №1 від 18.06.2008 року до зазначеного кредитного договору,якій міститься в графі «Заемщик» …Підпис; заявці на отримання кредиту від 12.06.2008 року на ім.»я ОСОБА_1 в сумі 15000.00грн. ; заяві від імені ОСОБА_1 про підтвердження зарахування 18.06.2008року на картрахунок НОМЕР_1 кредитних коштів в сумі 15000.00грн. виконані не самою ОСОБА_1,а іншою особою.

29.11.2012 року ПАТ КБ»Приват Банк» надало заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 29.11.2012 року позов ПАТ КБ»Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь Банку заборгованості за кредитним договором» залишено без розгляду.

Частинами 3,4,5 ст.203 ЦК України ,передбачені загальні вимоги які необхідні для чинності правочину:

· волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

· правочин має вчинятися у формі,встановленій законом;

· правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ним.

Відповідно до ст..217 ЦК України,недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому,якщо можна припустити,що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної особи,а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі,що набрав законної сили,або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду,з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не погоджується з твердженнями позивачки та її представника про те,що до службових обов»язків колишнього працівника «Приват Банку», відповідача по даній справі ОСОБА_2 входило управління та розпорядження коштами банку. Здійснюючи свої обов»язки експерта з експрес-кредитування ОСОБА_2 проводив моніторинг кредитних справ щодо своєчасності виконання позичальниками взятих на себе договірних зобов»язань, а тому отримання готівкових,як і безготівкових, коштів від позичальників банку не входило і не могло входити до обов»язків ОСОБА_2 Суд вважає,що ОСОБА_2 спричинив збитки ОСОБА_1 на підґрунті приватних домовленостей про внесення коштів до каси банку. Під час отримання коштів та внесення їх на картковий рахунок ОСОБА_1 він діяв від імені ОСОБА_1,а не виконував обов»язки покладені на нього за трудовим договором.

Відносини позивачки і відповідача з приводу отримання та проведення останнім кредиту,ґрунтуються на умовах кредитного договору № 234295-CRED від 18.06.2008 року.

На виконання своїх повноважень НБУ Постановою №337 від 14.08.2003 року затвердив «Інструкцію про касові операції в банках України» Пунктами 3,4 , 9 розділу 1 якої визначено порядок і вимоги щодо здійснення банками,їх філіями,відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті. До касових операцій,які регламентуються цією Інструкцією належить: приймання готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки інших юридичних і фізичних осіб або на відповідний рахунок банку. Касове обслуговування банком клієнтів та оброблення готівки має здійснюватися в операційній касі. Відповідно, жоден інший співробітник «Приват Банку» не наділений повноваженнями щодо приймання та оформлення будь-яких платежів.

Суд також вважає,що позивачкою не було доведено в судовому засіданні позовна вимога стосовно виконання її зобов»язань по кредитному договору у повному обсязі (які б підтверджувались належними доказами в розумінні ст.599 ЦК України), оскільки зобов»язання припиняються виконанням,проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає,що діями відповідача ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду,яка полягала у перенесених останньою душевних стражданнях,пов»язаних з порушенням її законних прав,втратою нормальних життєвих зв»язків, поваги та довіри до людей,але зазначений ОСОБА_1 розмір грошового відшкодування в 10000.00грн. вважає завищеним. З урахуванням конкретних обставин справи, вимог розумності і справедливості,що відповідають загальним засадам цивільного законодавства,передбаченим ст. 3 ЦК України вважає достатнім розмір моральної шкоди 2000.00грн.

Відповідно до п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами,що пов»язані з порушенням їх прав.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись ст.ст.3,15-16,23,599,1166 ЦК України, ст.ст.10,11,15,60,61,88,209,212-215,218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір №234295-CRED від 18.06.2008 року,укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ»Приват Банк»,частково недійсним,а саме на суму 5000.00грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2000.00грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь держави на відповідний бюджетний рахунок з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243.60грн.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь держави на відповідний бюджетний рахунок судовий збір в сумі 121.80грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду Т.М. Гонтаренко

10.03.2015