1Справа № 335/632/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

2 червня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Корягіній Ю.С.,

за участю:

стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

31 березня 2015 р. за вказаним рішенням було видано виконавчий лист.

16 квітня 2015 р. надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення. Розгляд заяви призначено на 27 травня 2015 р.

14 травня 2015 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що копію заочного рішення ОСОБА_3 отримав 6 квітня 2015 р., і 16 квітня 2015 р. подав заяву про його перегляд. Отже, заочне рішення не набрало законної сили. Тому, судом видано виконавчий лист в порушення вимог статті 368 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за рішенням, яке не набрало законної сили. Хортицьким ВДВС Запорізького міського управління юстиції було розпочато виконавче провадження та почались проводитися виконавчі дії. Просив визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник боржника підтримав доводи заяви та просив заяву задовольнити.

Стягувач у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

На підставі частин третьої четвертої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Суд ухвалою у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. було направлено відповідачеві ОСОБА_3 згідно із супровідним листом від 13 березня 2015 р. (арк. справи 51). Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_3 копії заочного рішення (докази отримання рекомендованого поштового відправлення, розписка тощо).

31 березня 2015 р. позивачу ОСОБА_1 було видано виконавчий лист (арк. справи 54).

Ухвалою суду від 3 квітня 2015 р. у заочному рішенні та виконавчому листі були виправлені описки (арк. справи 58).

9 квітня 2015 р. представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та знаття фотокопій її матеріалів. 15 квітня 2015 р. представник відповідача ознайомився зі справою та зняв фотокопії (арк. справи 59).

16 квітня 2015 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 2 червня 2015 р. заочне рішення від 13 березня 2015 р. було скасовано, а справа призначена до судового розгляду в загальному порядку.

Згідно із зазначеною ухвалою, у судовому засіданні було встановлено, що копію заочного рішення ОСОБА_3 отримав 6 квітня 2015 р.

Відповідно до частини другої статті 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до частини першої статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною першою статті 223 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Проте, право на оскарження заочного рішення в апеляційному порядку на підставі частини другої статті 232 ЦПК України має лише позивач. Своєю чергою, частина перша даної статті, а також частина перша статті 228 ЦПК України передбачає можливість скасування заочного рішення за заявою відповідача про його перегляд, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 232 ЦПК України відповідачу надається право оскаржувати в апеляційному порядку лише повторне заочне рішення.

Крім того, норма права, закріплена у частині першій статті 294 ЦПК України, повязує момент виникнення права подання апеляційної скарги на рішення суду у особи, яка брали участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з днем отримання копії цього рішення, визначаючи десятиденний строк на подачу такої апеляційної скарги.

Аналізуючи приведені вище вимоги ЦПК України, суд доходить висновку, що оскільки відповідач отримав копію заочного рішення 6 квітня 2015 р., то обчислення строків на апеляційне оскарження рішення та, відповідно, момент набрання рішенням законної сили, слід обчислювати саме з цієї дати.

За таких обставин, суд доходить висновку, що виконавчий лист по даному заочному рішенню було видано 31 березня 2015 р. помилково, з огляду на що відповідно до вимог статті 369 ЦПК України його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 210, 223, 228, 232, 233, 294, 368, 369 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 31 березня 2015 р. на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. у справі № 335/632/15-ц (провадження № 2/335/638/2015) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25 925,72 грн., витрат на лікування та придбання медичних препаратів 1 704,96 грн., відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 158,34 грн., а всього 28 789 (двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 02 коп.

Ухвалу для виконання направити до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 3 червня 2015 року.

Суддя А.В. Шалагінова