УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Акціонерного банку «Синтез», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва, Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів», ОСОБА_9, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання квартири, договору застави, договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину квартири, за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного банку «Синтез», ОСОБА_6, Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва, філії «Київський аукціонний центр» Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів», ОСОБА_9, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6 ОСОБА_10 огли, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсними договору застави, прилюдних торгів щодо реалізації квартири, акта про проведені прилюдні торги щодо реалізації квартири, свідоцтва про право власності на квартиру, договору купівлі-продажу квартири, за касаційними скаргами представника ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2003 року ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 26 серпня 2003 року на прилюдних торгах нею була придбана квартира АДРЕСА_1, в якій проживають ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_6

У процесі судового розгляду первісного позивача було замінено на позивача ОСОБА_4, оскільки, на підставі договору купівлі-продажу від 13 лютого 2004 року позивачем була придбана спірна квартира, а відповідачі перешкоджають користуватися належною йому власністю, тому просив виселити відповідачів із зазначеної квартири та зобов'язати ВГІРФО Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти їх із реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

У червні 2006 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що його права як співвласника спірної квартири порушені тим, що ОСОБА_12 незаконно, без його згоди передала спірну квартиру в заставу банку, так як вони перебували і перебувають у зареєстрованому шлюбі. Крім того, публічні торги з продажу спірної квартири були проведені з порушенням встановленого порядку, а свідоцтво про продаж квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_9, було видано нотаріусом з порушенням його прав, тому просив визнати недійсними договір застави квартири від 18 грудня 2000 року, публічні торги та свідоцтво про продаж цієї квартири та визнати право спільної сумісної власності подружжя на 56/100 частини спірної квартири.

У липні 2009 року ОСОБА_12 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, філії «Київський аукціонний центр» ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», ОСОБА_9, посилаючись на те, що вона як власник спірної квартири подарувала ОСОБА_6 20/100 частини вказаної квартири. Останній уклав з АБ «Синтез» кредитний договір, на виконання зобов'язання якого вона передала в заставу банку 80/100 частини квартири, які належали їй та ОСОБА_6 передав свою частку спірної квартири. Оскільки ОСОБА_6 не були виконані умови кредитного договору, спірна квартира була реалізована на прилюдних торгах та її придбала ОСОБА_9 З урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати недійсними договір застави спірної квартири, акт про проведення прилюдних торгів, свідоцтво про право власності на квартиру, видане ОСОБА_9 та договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_4

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Виселено ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у частині відмови у задоволенні позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення. У задоволенні позовів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_11 просив скасувати судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_12 просила скасувати судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, оскільки вони законні та обґрунтовані, так як суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру відповідно до договору купівлі-продажу і підстави для визнання цього договору недійсним відсутні, та враховуючи те, що відповідачі продовжують проживати за вказаною адресою, перешкоджають позивачу у здійсненні ним права власності, а тому підлягають виселенню.

Апеляційним судом встановлено, що під час укладення договору застави сторони самостійно оцінювали вартість квартири, підписавши договорів погодилися на його умови, а ОСОБА_12 під час укладення спірного договору усвідомлювала значення своїх дій та бажала настання відповідних наслідків, а також те, що ОСОБА_14 не доведено факту, який би свідчив, що у разі визначення сторонами іншого розміру вартості заставленого майна така угода не була б укладена.

Прилюдні торги - це продаж майна, на яке звернено стягнення·і яке підлягає реалізації. Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець - учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, а з другого - продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, яка організовує та провадить ці прилюдні торги за договором з Державною виконавчою службою. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну.

Посилання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на неправильність оцінки квартири та заниження її вартості колегією суддів апеляційного суду вірно не прийнято до уваги, оскільки у встановленому законом порядку проведення оцінки спірної квартири позивачем не оспорювалось, а дії державного виконавця, щодо оцінки майна, вчинялися до призначення прилюдних торгів, не стосується правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб оскарження.

Посилання відповідачів у позовних заявах на допущені технічні описки в заяві державного виконавця від 24 липня 2003 року та в акті від 5 вересня 2003 року, не є підставами для визнання прилюдних торгів та акта недійсними.

Доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_11 відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня