Справа № 201/727/13-ц (8/201/4/2015)
У Х В А Л А

04 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року по цивільній справі № 201/727/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради в особі Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на житло і розпорядження органу приватизації, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року по цивільній справі № 201/727/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради в особі Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на житло і розпорядження органу приватизації.

Заявник у своїй заяві посилався на те, що вказане судове рішення має бути скасовано судом та ухвалено нове судове рішення у звязку з нововиявленою обставиною, якою є, на думку заявника, фотокопія з карточки прописки ОСОБА_5, відповідно до якої останній був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а також копія ордеру на житлове приміщення № 004083 за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_5. Дані документи є істотними для вирішення зазначеного спору, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року по цивільній справі № 201/727/13-ц були задоволені позовні вимоги позивача на підставі, в тому числі, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 1993 року, в якому наявні посилання на те, що ОСОБА_3 з травня 1993 року проживає разом із своїм батьком ОСОБА_5, проте по тексту рішення не встановлено, за якою саме адресою вони проживали.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні заперечували проти заяви про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 201/727/13-ц, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради в особі Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на житло і розпорядження органу приватизації, а саме: визнано недійсними та скасовано: свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, виданого 21 липня 1993 року виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів; розпорядження № Ж-1819 органу приватизації виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21 липня 1993 року про передачу у власність ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 (атом 1 а. с. 122-126).

Вказане рішення суду було залишено без змін відповідними судовими рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій (а. с. 206-208, 225).

Судом також встановлено, що в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська містяться посилання на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 1993 року, яким було визначено місце мешкання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на виховання та проживання батьку ОСОБА_5, який мешкає в м. Дніпропетровську, пр. Героїв, 17/209 (том 1 а. с. 21-22, том 2 а. с. 36-37).

Крім того, в оспорюваному рішенні також зазначено: як видно з постанови № 2 по справі № 3 ОСОБА_7 при виконкомі Жовтневої районної ради народних депутатів від 19 жовтня 1995 року, дідусеві позивача, ОСОБА_6, було рекомендовано при вирішенні питання обміну чи продажу вищевказаної квартири (№ 209 в будинку № 17 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську) урахувати (його - позивача) інтереси як неповнолітнього. Дії дідуся та висновки опікунської ради свідчать про те, що дідусь намагався захистити позивача та забезпечити житловою площею, як це передбачено законом. Але зважаючи на свій вік ОСОБА_6 на той час не знав як правильно це зробити.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, встановлений судом на підставі зазначеного рішення суду від 06 жовтня 1993 року (яке не було оскаржено та є чинним) факт проживання ОСОБА_3 за адресою квартири № 209, розташованої в будинку № 17 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську є вірним та не підлягає додатковому доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною другою ст. 361 ЦПК України визначено, що підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обстаинами нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені за законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку щодо недоведеності та необґрунтованості даної заяви та вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, оскільки факт проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі був встановлений у судовому порядку, рішення про що вступило в законну силу та є чинним.

При цьому суд критично оцінює посилання заявника як на нововиявлені обставини на фотокопію з карточки прописки ОСОБА_5, відповідно до якої останній був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а також копія ордеру на житлове приміщення № 004083 за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_5.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 361-363, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року по цивільній справі № 201/727/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради в особі Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на житло і розпорядження органу приватизації відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

ОСОБА_8 Черновськой