Справа № 536/2808/14-ц
19 лютого 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Колотієвського О.О.
за участю секретаря - Литвинюк А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом В.о. прокурора Кременчуцького району Бровко Г.В. в інтересах держави: в особі Фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, -
24 грудня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся В.о. прокурора Кременчуцького району Бровко Г.В. в інтересах держави: в особі Фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.
В обґрунтування позову В.о. прокурора Кременчуцького району Бровко Г.В. вказував, що близько 16 години 07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прибули до будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3.
Між особами, що прибули та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків сталась сварка. Під час сварки в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1 наніс два удари кулаками в обличчя ОСОБА_3, після чого останній упав на підлогу. Далі ОСОБА_1 затягнув ОСОБА_3 до кімнати та штовхнув його на диван, продовжуючи нанесення тілесних ушкоджень .
До кімнати зайшов ОСОБА_2, який, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно разом з ОСОБА_1 наносив ОСОБА_3 чисельні удари кулаками та взутими ногами.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1315 від 17.11.2014 року потерпілому ОСОБА_3 заподіянні тілесні ушкодження у вигляді: шкіряної рани голови; закритої травми грудної клітки у виді переломів 8-го, 10-11 ребер справа, яка супроводжувалась кровотечею у праву плевральну порожнину (гематорокс) та підшкірною емфіземою. По ступеню тяжкості виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до середнього, що спричинили довготривалий розлад здоров'я.
З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні 2-гої міської лікарні м. Кременчука з 10.10.2014 по 24.10.2014. При цьому, на його лікування згідно довідки головного лікаря 2-гої міської лікарні м. Кременчука витрачено кошти в сумі 4474 грн. 82 коп.. Зазначений заклад охорони здоров'я фінансується з місцевого бюджету.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частино 1 статті 122 Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частино 1 статті 122 Кримінального кодексу України.
Таким чином, між злочинними діями ОСОБА_1 й ОСОБА_2 та перебуванням потерпілого ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у 2-гій міській лікарні м. Кременчука є причинний зв'язок.
На підставі вище викладеного В.о прокурора Кременчуцького району Полтавської області просив суд ухвалити рішення, яким :
- Судові витрати у справі стягнути з відповідачів.
Прокурор прокуратури Кременчуцького району Полтавської області Комарова Д.Ю. в судо -
вому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволь -
нити, посилаючись на обставини викладені в позові.
Представник фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав листа в якому просив справи слухати за його відсутності та при винесенні рішенні покладається на розсуду суду.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповід-
ними рекомендованим повідомленнями. Письмово про причини неявки відповідачі суд не повідомляли та заяв про слухання справи за їх відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішенні справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки у судове засідання всіх відповідачів.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вини цією особою.
У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що близько 16 години 07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прибули до будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3.
Між особами, що прибули та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків сталась сварка. Під час сварки в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1 наніс два удари кулаками в обличчя ОСОБА_3, після чого останній упав на підлогу. Далі ОСОБА_1 затягнув ОСОБА_3 до кімнати та штовхнув його на диван, продовжуючи нанесення тілесних ушкоджень .
До кімнати зайшов ОСОБА_2, який, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно разом з ОСОБА_1 наносив ОСОБА_3 чисельні удари кулаками та взутими ногами.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1315 від 17.11.2014 року потерпілому ОСОБА_3 заподіянні тілесні ушкодження у вигляді: шкіряної рани голови; закритої травми грудної клітки у виді переломів 8-го, 10-11 ребер справа, яка супроводжувалась кровотечею у праву плевральну порожнину (гематорокс) та підшкірною емфіземою. По ступеню тяжкості виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до середнього, що спричинили довготривалий розлад здоров'я.
З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні 2-гої міської лікарні м. Кременчука з 10.10.2014 по 24.10.2014. На його лікування витрачено кошти в сумі 4474 грн. 82 коп., що підтверджується листом головного лікаря 2-гої міської лікарні м. Кременчука Севастян В.П. від 19.11.2014 року за № 1138/01-17.
Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання».
Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні ухвали сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури.
Тому з підстав ч.1 статті 1206 Цивільного кодексу України вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. несуть солідарну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент розгляду справи відповідачі не відшкодували кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги В.о прокурора Кременчуцького району в інтересах держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації є обґрунтованими та такими, що пілягають задоволенню
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 121,80 гривень з кожного.
Керуючись ст. ст. 1206, 1190 ЦК України, ст. 10, 14, 57 - 59, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 228, 233 ЦПК України, суд
Позов В.о. прокурора Кременчуцького району Бровко Г.В. в інтересах держави: в особі Фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 121 гривню 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 121 гривню 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О. О. Колотієвський