АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/6226/12 Номер провадження 22-ц/786/1332/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - Карнауха П.М.

суддів - Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі - Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.04.2012 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що з 06 вересня 1991 року по 20 липня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час шлюбу вони набули право власності на: 11/25 частини домоволодіння по АДРЕСА_2; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), що розташована за адресою: АДРЕСА_2; кіоски, призначені для роздрібної торгівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_3; АДРЕСА_4, АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; автомобіль марки «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, д. н. з. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд поділити набуте за час шлюбу майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Передати ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на 11/25 частини домоволодіння по АДРЕСА_2; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та кіоски, призначені для роздрібної торгівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_3; АДРЕСА_4, АДРЕСА_5; АДРЕСА_6. Передати їй та визнати за нею право власності на автомобіль марки «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, д. н. з. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Враховуючи, що за вказаним варіантом розподілу вартість майна відповідача, яке виділяється, значно перевищує вартість майна, яке має бути виділено їй, просила передати їй у власність як компенсацію суми коштів, що в результаті поділу майна підлягає сплаті їй відповідачем, 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, належну ОСОБА_2

Крім того, оскільки відповідач з лютого 2010 року не бере участі в утриманні належної йому частини квартири АДРЕСА_1 і не сплачує обов'язкові комунальні платежі, просила стягнути на її користь з відповідача 1/2 частини сплачених комунальних платежів у розмірі 2 970 грн. 54 коп.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2013 року позов задоволено частково.

Поділено набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час шлюбу майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Передано ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на 11/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_2.

Передано ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), кадастровий номер НОМЕР_4 площею 266 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Передано ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на кіоски, призначені для роздрібної торгівлі, розташовані в м. Кременчуці Полтавської області за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4; АДРЕСА_5

Передано ОСОБА_4 та визнано за нею право власності на автомобіль марки «GEELY MR-7151A», тип легковий седан, д.н.з. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Припинено за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1

Передано ОСОБА_3 вказану 1/3 частину квартири, належну ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.06.2010 р., виданого згідно з розпорядженнями Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 11858/2 від 26.09.2003 р., № 09-6/821 від 09.06.2010 р. та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за сплачені комунальні послуги за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в сумі 2 970,54 грн.

Стягнуто з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 3219 грн. та витрат на проведення судових експертиз в сумі 5 844 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.1 а.с. 219-223).

З даним рішенням в частині визнання зазначеного майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та його розподілу між сторонами не погодився відповідач по справі ОСОБА_2, який, посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції змінити. Передати йому та визнати за ним право власності на 11/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, передати ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Дана справа неодноразово переглядалася в судах різних інстанцій.

Останнім рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2013 року в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу між сторонами: кіосків, призначених для роздрібної торгівлі, розташованих в АДРЕСА_4; АДРЕСА_5, та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), кадастровий номер НОМЕР_4 площею 266 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2, а також в частині припинення за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та передання даної частки ОСОБА_3 з визнанням за нею права власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 - скасовано та постановлено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 18 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року в частині вирішення спору про поділ спірного домоволодіння та автомобіля скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи рішення Апеляційного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року в частині вирішення спору про поділ спірного домоволодіння та автомобіля та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 березня 2015 року звернула увагу на те, що, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про визнання спільним сумісним майном подружжя та поділ 11/25 частини вказаного домоволодіння та автомобіля, апеляційний суд не врахував, що обраний судом першої інстанції спосіб поділу вказаного майна передбачає відступ від рівності часток подружжя; не з'ясував дійсної вартості вказаного майна на момент його поділу; належної оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2013 року № П-19 щодо визначення дійсної вартості спірного домоволодіння, не дав та не вирішив питання стягнення грошової компенсації різниці вартості виділеного у власність позивачці майна, про яку, визначаючи обсяг спільного майна подружжя та обираючи спосіб його поділу, просила позивачка.

Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, що з 06 вересня 1991 року по 20 липня 2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

У період шлюбу сторонами було придбано 11/25 частини домоволодіння АДРЕСА_2, земельну ділянку за цією ж адресою, кіоски для роздрібної торгівлі, автомобіль марки «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, д. н. з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, яке є спільною сумісною власністю подружжя, відповідно до ст. 60 СК України, що узгоджується з нормами ст. 57 СК України, чинної на момент набуття права власності на спірне майно.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як роз'яснено у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою (ч.ч. 1,2 ст. 69 СК України).

Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ст. 71 СК України).

Із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2013 року № П-19 вбачається, що в описовій та дослідницькій частині ринкову вартість домоволодіння АДРЕСА_2 експертом визначено в розмірі 247 722 грн., в заключній частині - 67 981 грн. (а. с. 147-164, т. 1).

При допиті експерта ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції було встановлено, що дійсна вартість домоволодіння АДРЕСА_2 Полтавської області становить 247 722 грн., що також підтверджується наданим суду апеляційної інстанції письмовим уточненням до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-19 від 28.01.2013 року, складеного 12.05.2015 р. експертом ОСОБА_5

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 01 квітня 2013 року № 205 вартість автомобіля «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, д. н. з. НОМЕР_1, 2007 року випуску, становить 40 035 грн. 11 коп. (а. с. 176-178, т. 1).

При вирішення питання про поділ спірного домоволодіння та автомобіля, колегія суддів виходить із того, що 14/25 частин спірного домоволодіння належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 31.01.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Придбаний сторонами в період шлюбу автомобіль «GEELY MR-7151A» перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3

Враховуючи вщевикладене, колегія суддів приходить до висновку про доцільність передати ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на 11/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, вартістю 108997,68 грн.(247722:25х11=108997,68грн.). Передати ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на автомобіль «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, д. н. з НОМЕР_1, 2007 року випуску, вартістю 40035,00 грн. згідно висновку згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2013 року № П-19.

Окрім того, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію різниці вартості переданого у власність домоволодіння у розмірі 34481,34 грн. (108997,68-40035):2=34481,34 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 травня 2013 року в частині розподілу домоволодіння та автомобіля скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким передати ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на 11/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, вартістю 108 997,68 грн.

Передати ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на автомобіль марки «GEELY MR-7151 А», тип легковий седан, державний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, вартістю 40035,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію різниці вартості домоволодіння у розмірі 34481,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ П.М.Карнаух

Судді: /підпис/ Л.І.Пилипчук

/підпис/ О.В.Чумак

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області П.М.Карнаух