Справа № 283/780/15-ц
Провадження №2/283/346/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Кобилінської Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачаОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 12.04.2014 року по 28.02.2015 року в розмірі 3348 гривень 54 копійки та 3% річних за період з 12.04.2014 року по 16.03.2015 року в розмірі 344 гривні 96 копійок, які нараховані відповідачу у зв?язку з невиконанням договору позики.

Пізніше позивач збільшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 12.04.2014 року по 30.04.2015 року в розмірі 7019 гривень 32 копійки та 3% річних за період з 12.04.2014 року по 18.05.2015 року в розмірі 409 гривень 07 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 08 травня 2011 року до позивача звернулась відповідач з проханням позичити їй 10600 гривень та 150 доларів США. Позивач надала відповідачу в позику гроші, а відповідач написала відповідну розписку без зазначення терміну їх повернення. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач має право вимагати повернення боргу у будь-який час, а відповідач повинна повернути борг у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

14 березня 2014 року позивач надіслала відповідачу лист з вимогою повернути борг. Даний лист вручений відповідачу 04 квітня 2014 року. Отже відповідач мала повернути борг до 11 квітня 2014 року включно. Однак вона цього не зробила, а тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення боргу. Рішенням суду з відповідача було стягнуто 10600 гривень та 150 доларів США. Однак дане рішення не виконувалось і позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, які розраховуються з наступного дня строку для повернення боргу, а саме з 12 квітня 2014 року.

Відповідач позов не визнала, пояснивши, що вона віддала позивачу борг ще до направлення позивачем їй вимоги про його повернення та винесення судом рішення про його стягнення. Однак вона не мала доказів повернення боргу, а тому суд позов задовольнив. За рішенням суду жодної копійки на погашення боргу з неї не стягнуто.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 травня 2011 року позивач надала відповідачу позику в розмірі 10600 гривень та 150 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 10) та визнається особисто відповідачем. Таким чином між сторонами склались відносини позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Для повернення позики позивач 14 березня 2014 року направила відповідачу рекомендованим листом вимогу про її повернення, яка була отримана відповідачем 04 квітня 2014 року (а.с. 12-13). Вимогу позивача відповідач не виконала, а тому позивач 30 квітня 2014 року звернулась з до суду з відповідним позовом (а.с. 11). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 червня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача сума позики в розмірі 10600 гривень та 150 доларів США (а.с. 6). Стягнення за даним рішенням не проводилось, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 7).

Згідно статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В статті 625 ЦК зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Однак ці суми повинні обраховуватись не з 12 квітня 2014 року, а з 05 травня 2014 року, оскільки відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, якщо відповідач отримала вимогу про повернення боргу 04 квітня 2014 року (а.с. 13), то вона повинна була повернути борг до 04 травня 2014 року включно.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
05.05.2014 - 30.04..6096455.4017055.40

Розрахунок проводився відповідно до «Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», які викладені в листі Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року, а саме:

Сума боргу 10600 гривень.

Період прострочки сплати боргу з 05.05.2014 року по 30.04.2015 року.

Індекси інфляції (а.с. 19):

травень 2014 року - 103,8

червень 2014 року - 101,0

липень 2014 року - 100,4

серпень 2014 року - 100,8

вересень 2014 року - 102,9

жовтень 2014 року - 102,4

листопад 2014 року - 101,9

грудень 2014 року - 103,0

січень 2015 року - 103,1

лютий 2015 року - 105,3

березень 2015 року - 110,8

квітень 2015 року - 114,0

Сукупний індекс інфляції за період з 05.05.2014 року по 30.04.2015 року становить:

103,8х101,0х100,4х100,8х102,9х102,4х101,9х103,0х103,1х105,3х110,8х114,0

_________________________________________________________________ = 1,609.

10012

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції: 10600 гривень х 1,609 = 17055 гривень 40 копійок.

Сума інфляційних втрат: 17055 гривень 40 копійок - 10600 = 6455 гривень 40 копійок.

Розрахунок 3% річних від заборгованості в гривнях в розмірі 10600 гривень.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1060005.05.2014 - 18.05.20153793 %330.20

Сума заборгованості - 10600 гривень.

Період прострочки - 05.05.2014 року по 18.05.2015 року.

Кількість днів прострочки - 379.

Розмір 3% річних = 10600 гривень х 3% х 379 днів : 365 днів : 100 % = 330 гривень 20 копійок.

Розрахунок 3% річних від заборгованості в розмірі 150 доларів США.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1780.5205.05.2014 - 18.05.20153793 %55.46

Сума заборгованості в еквіваленті в гривнях визначена рішенням суду в розмірі 1780 гривень 52 копійки (а.с. 6).

Період прострочки - 05.05.2014 року по 18.05.2015 року.

Кількість днів прострочки - 379.

Розмір 3% річних = 1780 гривень 52 копійки х 3% х 379 днів : 365 днів : 100 % = 55 гривень 46 копійок.

Загальна сума 3% річних від простроченої суми становить 385 гривень 66 копійок (330 гривень 20 копійок + 55 гривень 46 копійок).

Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 6455 гривень 40 копійок та 3% річних в розмірі 385 гривень 66 копійок. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевказане, керуючись статтями 3, 11, 60, 88, 185, 196, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 625, 1046, 1049 та 1050 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 6455 гривень 40 копійок та 3% річних в розмірі 385 гривень 66 копійок.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати на сплату судового збору в розмірі 224 гривні 11 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко