Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/9456/13-ц
Справа № 22-ц/778/3690/15 Головуючий у 1-й інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них судовим рішенням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року головний державний виконавець УВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 В поданні зазначав, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавче провадження № 2961/3 з виконання виконавчого листа № 2-4542/11, виданого 21.06.2012 року Комунарським судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості у розмірі 4 785 720 грн. Боржником ОСОБА_2 рішення суду добровільно не виконується. Постановами від 18.04.2013 року і від 17.07.2013 року накладено арешт на все майно і рахунки боржника в банківських установах. Посилаючись на те, що боржник судове рішення не виконує, має можливість виїзду за кордон, що у подальшому ускладнить виконання рішення, просив про задоволення подання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2013 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2 до виконання нею своїх зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлений представник виконавчої служби не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому колегія визнали їх неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника боржника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Порядок розгляду подання встановлений ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, за якою суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за відсутності державного виконавця.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції порядку розгляду подання державного виконавця.

З оскарженої ухвали також видно, що суд першої інстанції не перевірив наявності ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про часткове підтвердження доводів апеляційної скарги, яка підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду першої інстанції та передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 вересня 2013 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: