РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Шимчика Р.В.,

при секретареві - Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жашківського виробничого управління комунального господарства про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Жашківського виробничого управління комунального господарства про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 05 квітня 2013 року на підставі Наказу № 50-к від 05.04.2013 року Жашківського ВУЖКГ він був прийнятий на посаду машиніста насосних установок Жашківського ВУЖКГ. На підставі Наказу № 180-к, виданого начальником ВУЖКГ ОСОБА_6 його було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності, про що свідчить запис в трудовій книжці позивача від 30 грудня 2014 року.

З даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 30 грудня 2014 року, але з ним не погодився оскільки посада машиніста насосних установок існує, на ній працює інша людина, отже, фактично ніякого скорочення не відбулося. Також було порушено саму процедуру скорочення, так як до наказу від 31 липня 2014 року за №86 додано додаток №1 як список осіб працюючих пенсіонерів, в якому позивача взагалі немає, при цьому в даному наказі п.12.2 зазначено підготувати накази про звільнення. Персонально про його звільнення в зв'язку з скороченням чисельності штату позивача ніхто не попереджав під розписку, проте йому було надіслано повідомлення поштою вихідний №8899 від 30.10.2014 року. На його думку, дане повідомлення не може бути підтвердженням того, що особу повідомляють про скорочення за два місяці до дня звільнення, тому що в змісті самого повідомлення вказано, що «звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться після закінчення двох місяців з дня вручення цього повідомлення». Коли воно вручено позивачеві роботодавцю не відомо так як позивачеві його не вручили особисто, а надіслали поштою. Отже рахувати днем звільнення через два місяці після 30.10.2014 року є неможливим так, як 30.10.2014 року позивач фізично отримати його не міг.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці працедавець пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

На думку позивача, також були порушення з боку профспілкового комітету, так як його не попереджали про те, що відбудуться збори профспілкового комітету і що йому потрібно бути там присутнім, що є порушенням, адже подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, стосовно якого воно внесено, але йому навіть не було відомо про те, що такі збори відбувалися. Отже, на думку позивача його звільнено з роботи незаконно.

В зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить поновити його на роботу та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу згідно чинного законодавства України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити, суду пояснив, що його не було попереджено за два місяці до дня звільнення, про те, що буде відбуватися скорочення саме його посади. Зазначив, що було порушено його права як працівника, так як не було запрошено на збори профспілкового комітету на яких розглядалося подання начальника про звільнення з посади, хоча згідно чинного законодавства його участь є обов'язковою. Скорочення чисельності штату, а саме займаної ним посади, на підприємстві не відбулося, тому що згідно штатного розпису як працювало вісім осіб, так і на даний час працює вісім, адже на вивільненому ним місці працює інший працівник. Як вбачається з Журналу прийому-передачі зміни на його місці зараз працює ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача Ражева І.В. заявлений позов не визнала та зазначила, що дійсно відбувалося скорочення чисельності, а не штату, саме працівників пенсіонерів в зв'язку з недофінансуванням підприємства міською радою. Пояснила, що відповідно до наказу №86 від 31.07.2014 року та згідно рішення профспілкового комітету від 01.12.2014 року №145 було вирішено звільнити позивача в зв'язку із скороченням чисельності працівників, так як він є пенсіонером. Визнала, що дійсно посада, яку займав позивач, не скорочувалася згідно штатного розпису, але в зв'язку з економією коштів обов'язки покладено на головного інженера ОСОБА_5, а в Журналі прийому-передачі зміни КНС №1 за нього розписувалися інші працівники, так як він в цей час перебував на «планьорці». На її думку порушеннь в тому, що позивач не повідомлений вчасно за два місяці до дня скорочення, вона не вбачає, тому що інспектором відділу кадрів було повідомлено позивача 30.12.2014 року, щоб останній зайшов у відділ кадрів для ознайомлення з повідомленням про скорочення, проте позивачем дане прохання було проігноровано і тому було складено акт та надіслано його поштою, про що мається поштове повідомлення в якому зазначено, що отримано листа особисто позивачем 01.11.2014 року. Також зазначила, що профспілковий комітет розглянув подання про попередження про звільнення працівника за ст..40 ч.1 КЗпПУ, але чому позивач не був присутній на зборах і чи був повідомлений про проведення таких зборів, їй не відомо. Зазначила, що позивачеві було запропоновано іншу роботу на підприємстві, але він від неї відмовся. На її думку скорочення чисельності працівників на підприємстві відбулося, так як було скорочено 10 одиниць. Тому вважає, що заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення.

Третя особа ОСОБА_6 до суду не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, 05 квітня 2013 року на підставі Наказу № 50-к від 05.04.2013 року Жашківського ВУЖКГ він був прийнятий на посаду машиніста насосних установок.(а.с.3).

Згідно Наказу № 180-к від 30.12.2014 року, виданого начальником ВУЖКГ ОСОБА_6 позивача звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності, про що свідчить запис в трудовій книжці позивача від 30 грудня 2014 року (а.с.4).

Пленум Верховного Суду Україні у п.19 своєї Постанови № 9 від 06. 11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з послідуючими змінами) звертає увагу судів, на те що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці… скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що у відповідача за час перебування позивача на посаді машиніста насосних установок не мало місце скорочення чисельності або штату працівників, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.494КЗпПУкраїни, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року №1045-IV, роботодавець видає економічно обґрунтований наказ про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства. У наказі вказує перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуться, кількість і категорії працівників, які будуть виключені зі штатного розпису підприємства. При цьому прізвища вивільнюваних працівників не зазначаються. Наказ погоджується з виборним органом первинної профспілкової організації за три місяці до звільнення працівників.

Згідно наказу №86, виданого 31.07.2014 року, в ньому не вказано перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуться, кількість і категорії працівників, які будуть виключені зі штатного розпису підприємства та з даним наказом не ознайомлені всі працівники під розпис, а до нього лише додається список працюючих пенсіонерів, в якому прізвище позивача також відсутнє.

Скорочення чисельності та скорочення штату - поняття не тотожні. Чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Виходячи із зазначеного, при скороченні чисельності майже завжди відбувається скорочення штату, оскільки зміна чисельності працівників відображається відповідним чином у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки не зменшитись, а в окремих випадках навіть збільшитись, якщо, наприклад, одночасно із скороченням до штатного розпису вводяться нові посади.

Згідно табелю обліку використання робочого часу за січень 2015 року, підписаного начальником цеху (відділу, дільниці), який надано представником відповідача в судовому засіданні, вбачається, що на підприємстві після скорочення чисельності залишилися і надалі працювати по штату вісім працівників за посадою машиністів насосних установок, тобто скорочення на підприємстві такої посади не відбувалося. Не було складено і затверджено нового штатного розпису, до якого не заносилися б посади, які скорочено.

Відповідно до ст.492КЗпП України роботодавець видає другий наказ про попередження за два місяці конкретних працівників про можливе їх вивільнення у зв'язку зі скороченням чисельності працівників. Працівників про наступне вивільнення попереджують за два місяці письмово (окремим письмовим повідомленням або під розписку в наказі). Дата відліку двох місяців починається не з дня видачі наказу, а з дня попередження конкретної особи про її звільнення.

Як установлено судом, що такий наказ №120 від 30.10.2014 року видавався, але позивача було попереджено письмово про наступне вивільнення менше ніж за два місяці з дня попередження про його звільнення.

З пояснень представника відповідача вбачається, що скорочення відбулося, але не посад, а штату працівників, тому є незрозумілим те, що згідно наказу №137 від 30.12.2014 року позивачеві пропонувалася інша робота на даному ж підприємстві, адже, лише при скороченні посад працівникам повинні запропонувати іншу посаду, яка є вільна на цьому підприємстві.

Згідно зі ст.43 КЗпП України за загальним правилом звільнення за скороченням штату може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Проте, відповідно до ст.43-1 КЗпП України звільнення за скороченням штату без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається, зокрема, у випадках:

- незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу;

- звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв'язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством;

- поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

- звільнення з підприємства, де немає первинної профспілкової організації;

- звільнення керівника підприємства, його заступників, головного бухгалтера, його заступників.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою статті 43 КЗпП України. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Судом установлено, що згідно протоколу №145 від 01.12.2014 року подання начальника Жашківського ВУЖКГ щодо надання погодження на звільнення машиніста насосних установок ОСОБА_1 за чт.40 п.1 КЗпП України розглядалося без присутності працівника чи його представника, а також відсутня заява позивапча про проведення зборів у його відсутності.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували те, що позивача у справі ОСОБА_1 було звільнено у зв'язку із скороченням чисельності згідно чинного законодавства та без порушення процедури звільнення.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Отже, позивача звільнено без законних підстав, а тому він підлягає поновленню на роботі і йому має бути виплачено відповідачем середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з довідки №49 від 22.01.2015 року, виданої Жашківським ВУЖКГ, про доходи за 2014 рік, до дня звільнення, тобто за 12 місяців, заробітна плата позивача склала 34 843,78грн., отже, за один місяць середня заробітна плата складала 2903 (дві тисячі дев'ятсот три грн..65 коп . За один день середня заробітна позивача становила 95 (дев'яносто п`ять) грн 39 коп

Таким чином, на момент розгляду справи 04.03.2015 року вимушений прогул склав 64 дні., тобто, заробітна плата за час вимушеного прогулу становить 6104 (шість тисяч сто чотири) гривні 90 копійок.

Відповідно до п.7 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Стаття 367 ЦПК України передбачає випадки обов'язкового і факультативного негайного виконання рішення суду

Так, згідно пп.2 і 4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Згідно ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 209, 212, 213, 215, п.7 ст.214, 233,235, п.2,4 ч.1 ст.367, ЦПК України, п. 1 ст. 40, ст.492, ст.494, ч.2 ст..2526, ч.1,2,5,ст..235 КЗпП України ст. 22 Закону України «про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року №1045-IV, Пленуму Верховного Суду Україні у п.19 своєї Постанови № 9 від 06. 11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Жашківського виробничого управління житлово-комунального господарства про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Зобов`язати Жашківське ВУЖКГ поновити ОСОБА_1 на посаді машиніста насосних установок Жашківського виробничого управління житлово-комунального господарства з 30 грудня 2014 року.

Стягнути з Жашківського виробничого управління житлово-комунального господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року в сумі 6104 (шість тисяч сто чотири) грн. 90 коп.

Стягнути з Жашківського виробничого управління житлово-комунального господарства на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаській області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик