АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3676/15 Головуючий 1 інстанції: Бородіна Н.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Лариси Євгенівни про визнання правочинів недійними та зобов'язання вчинити певній дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Лариси Євгенівни в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № МL- 701/663/2007 від 13 липня 2007 року на суму 53 645,90 доларів США та договір іпотеки РСL - 701/663/2007 від 13 липня 2007 року будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Річкова, буд.7-А. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є.

При зверненні до відповідача із заявою про надання кредиту, він пояснював представнику Банку, який укладав з ним договір кредиту, що кошти йому потрібні на споживчі цілі і витрачати він має намір їх у національній валюті України - гривні. Представник відповідача пояснив , що йому буде наданий кредит в гривні. Але коли він прийшов оформлювати кредит, то представник банку пояснив, що по розпорядженню керівництва банку оформлюють тільки кредити в іноземній валюті.

Оскільки він в той час був у скрутному становищі та йому конче були потрібні гроші для задоволення побутових потреб, то уклав цей кредитний договір саме в такій редакції.

Також, в порушення діючого законодавства , кредит було надано після укладення договору іпотеки, доказом чого є вказівка часу укладення договору іпотеки та час видачі кредиту, зазначений у видатковому документі про видачу коштів.

Ввважає, що його було введено в оману, правочин здійснено з використанням нечесної підприємницької практики та з порушенням вимог законодавства,оскільки до укладання договору його не було ознайомлено з перевагами та недоліками пропонованих схем кредитування, наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними, орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору пор надання кредиту, варіантами повернення кредиту, можливістю дострокового повернення кредиту, необхідністю здійснення оцінки майна, податковим режимом сплати відсотків, перевагами та недоліками пропонованих схем кредитування. Крім того, після підписання договору кредиту йому не було передано додатки до договору.

Просить визнати недійсним кредитний договір № МL-701/663/2007 від 13 липня 2007 року на суму 53 645,90 доларів США., укладений між ним та Закритим Акціонерним товариством «ОТП Банк» , в подальшому перейменованому в Публічне Акціонерне товариство «ОТП Банк», з моменту укладання договору, а саме з 13 липня 2007 року;

визнати недійсним договір іпотеки від 13 липня 2007 року будинку номер 7-А по вулиці Річковій в м. Харкові;

зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО Васікову Л.Є. в строк не пізніше одного робочого дня з моменту набрання чинності рішення суду подати до Державного реєстру іпотек заяву про виключення з реєстру запису про обтяження іпотекою майна - будинку номер 7-Апо вулиці Річковій в місті Харків та в цей же строк надати витяг з Державного реєстру іпотек йому або його законному представнику.

зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО Васікову Л.Є. в строк не пізніше одного робочого дня з моменту - обрання чинності рішення суду подати до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна заяву про зняття заборони відчуження будинку №7 по вулиці Річковій в місті Харків та надати в цей строк витяг йому або його законному представнику з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідач - ПАТ «ОТП Банк» у судове засідання не з'явився. Надав письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у зв'язку із їх безпідставністю та не доведеністю.

Відповідач - приватний нотаріус ХМНО Васікова Л.Є. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права, з'ясовані не всі обставини по справі.

Зазначає, що наявні у ПАТ «ОТП БАНК» ліцензії і дозволи не передбачають права укладати кредитні договори, в яких виражено зобов'язання саме в іноземній валюті і без будь-якого врахування чи застосування національної валюти - гривні, як грошової одиниці та права на здійснення на території України з громадянами - резидентами України кредитних операцій в іноземній валюті.

Використання готівкової іноземної валюти на території України дозволяється за умови отримання індивідуальної ліцензії, яка надається виключно на підставі окремої постанови Правління Національного банку України.

Кредитний договір має містити графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобов'язань. На порушення цих вимог немає детального розпису вартості кредиту в тексті договору або у вигляді окремого документу (графіку платежів тощо).

Умови кредитного договору є несправедливими, є істотний дисбаланс прав та обов'язків.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 13 липня 2007 року укладено кредитний договір № МL- 701/663/2007, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 53 645,90 доларів США на придбання нерухомого майна з плаваючою процентною ставкою.

В забезпечення виконання зобов'язань укладено договір іпотеки РСL - 701/663/2007 від 13 липня 2007 року , предметом якої є житловий будинок №7-А по вул. Річкова у м. Харкові.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. та зареєстровано в реєстрі за №7122.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до вимог ст.ст. 202 ч.1; 203; 204; 215, 533, 627 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме статтею 5 передбачено, що генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі операції як надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

У п. 10, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами.

У разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт "г" пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України "Про Національний банк України" в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

З наданих матеріалів та пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 підписав договір щодо надання кредиту в іноземній валюті.

ОСОБА_1 не був позбавлений можливості не укладати такий договір.

При цьому , виходячи з вказаних вимог закону, укладання договору кредиту в іноземній валюті не протирічить ні закону, ні волевиявленню позивача, який такий договір підписав.

Наявність дозволу на здійснення операцій, у тому числі і операцій з валютними цінностями Банку підтверджується і Договором на вчинення таких операцій та Переліком операцій, які має право здійснювати ЗАТ «ОПТ Банк»(а.с. 63-65) та Банківською ліцензією.

Щодо введення в оману при видачі валюти кредиту, то, яка зазначає Банк, анкету на отримання кредитних коштів ОСОБА_1 заповнив 03 липня 2007 року, у той же день отримав інформацію щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту, а підписав сам договір через 10 днів - 13 липня 2007 року.

При цьому в анкеті на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_1. зазначив, що бажає отримати кредит саме у доларах США.

Відносно підписання договору неповноважною особою з боку Банку, то доказів цьому позивачем не надано.

В договорі іпотеки чітко зазначено, що договір укладається між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

Той факт, що від імені Банку діяла інша особа, не є підставою визнавати договір недійсним. Представник Банку діяв на підставі належно оформленої довіреності.

Повноваження представника перевірялися і приватним нотаріусом, і не оспорюються Банком.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Ввважати, що Банком порушені вимоги чинного законодавства підстав не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: