Справа № 645/9338/15-ц
Провадження № 2/645/3052/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 грудня 2015 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарі судового засідання Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 30 вересня 2006 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, та час розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача від 10.11.2015 року подана через канцелярію суду про розгляд справи без її участі, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.12.2015 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він просить суд розірвати шлюб між ним та позивачкою, а також визначити місце проживання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2006 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 133 та видано Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з липня 2014 року.

У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дітей між сторонами узгоджене.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе.

Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лебедєва».

Стосовно заперечень відповідача, в яких він просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Статею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного кодексу країни, ст.ст. 10, 11, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений та зареєстрований 30 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 133.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Федорова О.В.