Справа № 159/7641/14-ц
Провадження № 2/159/189/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 17 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання.

Свою вимогу позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 18.02.1995 року. За час шлюбу у них народилось двоє спільних дітей - сини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син ОСОБА_5 в даний час повнолітній. За рішенням Ковельського міськрайсуду від 16.01.2014 р. з відповідача стягнуто аліменти на її користь, на утримання сина ОСОБА_5 ,що продовжує навчання стягнуті додаткові витрати на навчання в сумі 9500 грн. Сину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 виповнилось також 18 років і стягнення аліментів припинилось. В даний час він навчається в Ківецівському медичному коледжі, що підтверджується довідкою Ківецівського медичного коледжу від 24.11.2014 року за № 699.

Вона проживає разом з дітьми, що підтверджується довідкою Новомосирської сільської Ради, Ковельського району. Відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання сина ОСОБА_5. Стан здоров'я відповідача задовільний. Він працює оглядачем - ремонтником вагонів експлуатаційного вагонного депо Ковель, має достатній доход, можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вона вважає, що відповідач має можливість сплатити аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснила, що вона працює та має доход, повнолітній син сторін ОСОБА_4 - навчається на державній формі навчання, отримує стипендію Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, подав суду письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що за рішенням суду від 16.01.14 р. з нього стягуються аліменти на користь позивача на утримання старшого сина ОСОБА_5, який продовжує навчання. Менший син ОСОБА_4 отримує стипендію. Він згідний надавати йому допомогу, але не в тому розмірі, що просить позивачка, так як на навчання старшого сина утримується майже половина його заробітної плати. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення частково.

Та обставина, що сторони перебували у шлюбі, що був укладений 18.02.1995 р. і розірваний 15.01.2014 р. в судовому порядку, стверджується копією виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 15.01.14 року.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_2 син сторін - ОСОБА_4, є ІНФОРМАЦІЯ_5 та на даний час досяг повноліття.

Вищевказана обставина відповідачем не оспорюється.

Згідно довідки Ківецівського медичного коледжу від 24.11.2014 року за № 699 ОСОБА_4 навчається на 3 курсі лікувального відділення за держзамовленням. Закінчує навчання 30.06.2016 року.

Згідно довідки про доходи від 27.01.2015 року ОСОБА_4 отримує стипендію і його дохід з серпня 2014 року по січень 2015 року включно становить 3949,00 грн.

Згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.01.2014 р. у справі № 159/8 287/13 - ц провадження № 2/159/161/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з останнього стягнуто на користь позивача на утримання старшого повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.12.13 р. і до досягнення дитиною 23 р. або ж припинення нею навчання. Стягнуто з відповідача на користь позивача кошти, витрачені на навчання повнолітньої дитини - цього ж сина сторін - ОСОБА_5, в сумі 9500 грн..

Як слідує з копії довідки № 307 від 22.12.14 р., виданої по місцю праці відповідача, він має сталий доход , який становить до 5000,00 грн., з яких майже 2000,00 грн., зокрема в грудні 2014 року стягнуто 1929,13 грн., утримується на навчання старшого сина ОСОБА_5.

Згідно з положеннями ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу .

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже суд вважає, що вимога позивачки стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років є надто великою, так як позивач на даний час сплачує на навчання старшого сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.12.13 р. і до досягнення дитиною 23 р., а також стягується половини вартості плати за навчання, що становить 9500,00 грн.

В той же час, син ОСОБА_4 отримує стипендію, яка за січень 2015 року становить 670,45 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_4, що продовжує навчання в розмірі 300,00 грн.

Отже суд вважає, що за таких обставин з відповідача ОСОБА_2 (ІПН :НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2 слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання на 3 - му курсі лікувального відділення Ківецівського медичного коледжу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, на час навчання, без урахування часу канікул, починаючи з 23.12.2014 року і продовжуючи до 30.06.2016 року до закінчення ОСОБА_4 навчання у Ківерцівському медичному коледжі, але не більше, як до досягнення сином віку двадцяти трьох років.

Судовий збір витрати слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп., передбаченому для сплати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 6, 199 - 201, 185 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН :НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання на 3 - му курсі лікувального відділення Ківецівського медичного коледжу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, на час навчання, без урахування часу канікул, починаючи з 23.12.2014 року і продовжуючи до 30.06.2016 року до закінчення ОСОБА_4 навчання у Ківерцівському медичному коледжі, але не більше, як до досягнення сином віку двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН :НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі в сумі 243 (двісті сорок три)грн.60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 23 лютого 2015 року.

Головуючий:М. Г. Миронюк