АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1308/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Гордєєв В.О.
Провадження № 22-ц/789/220/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника апелянта Мартищук

Л.П.; представника позивача ОСОБА_1 -

ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ДП "Бучацьке лісове господарство" на рішення Бучацького районного суду від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП "Бучацьке лісове господарство" про стягнення коштів, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП "Бучацьке лісове господарство" про стягнення коштів, 3% річних та інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у 2013 році на підставі усної домовленості про купівлю лісопродукції ним у касу підприємства були внесені грошові кошти за лісопродукцію на загальну суму 35400 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера. У червні 2013 року на вимогу позивача про надання лісопродукції відповідач відмовив у її наданні та повернув частину коштів та надав акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2013р. на суму 34652 грн., що свідчить про відсутність наміру належним чином виконувати зобов'язання та про відмову передати товар. 28.04.2014р. позивачем була надіслана відповідачу претензія про повернення 34652 грн. до 10.05.2014р., яка залишена ним без відповіді, кошти не повернуті, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд стягнути з ДП «Бучацьке лісове господарство» грошові кошти в сумі 34652 грн., 3 % річних - 529,75 грн., інфляційні у сумі 4087,73 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Бучацького районного суду від 08 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто із ДП "Бучацьке лісове господарство" в користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 34 652гривень, 3% річних у сумі 529,75 гривень та інфляційні суми - 4087,73 гривень.

Стягнуто з ДП "Бучацьке лісове господарство" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 361,20 гривень.

Стягнуто з ДП "Бучацьке лісове господарство" на користь держави судовий збір у розмірі 31,49 гривень.

В апеляційній скарзі ДП "Бучацьке лісове господарство" просить скасувати рішення суду в частині розміру стягнення коштів, а саме: відмовити у задоволенні позовних вимог нарахованих інфляційних і річних, згідно уточнених позовних вимог у сумі 4617,48 грн., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник апелянта ДП "Бучацьке лісове господарство" апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2013 році на підставі усної домовленості між ОСОБА_1 та ДП «Бучацьке лісове господарство» було домовлено про купівлю лісопродукції на виконання якої позивач передав передплату у сумі 35 400 грн., про що засвідчують квитанції до прибуткового касового ордера № 92 від 31.01.2013р. на суму 10000 грн., № 202 від 25.02.2013 р., на суму 3400 грн., № 258 від 07.03.2013 р. на суму 3000 грн., № 360 від 27.03.2013р. на суму 1000 грн., № 574 від 27.05.2013р. на суму 8000 грн., № 714 від 14.056.2013р. на суму 10000 грн.

На вимогу позивача у червні 2013 року про виконання свого обов'язку щодо надання лісопродукції відповідач відмовив у її наданні, повернув частину коштів та надав акт взаєморозрахунку згідно якого сума заборгованості станом на 01.07.2013 року - 34652 грн., про що представники сторін не заперечують. Крім того, сторони не заперечують щодо укладення договірних зобов"язань - купівлі-продажу лісопродукції. Щодо повернення суми 34652грн. відповідач не заперечує і в цій частині рішення не оскаржується.

Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

28.04.2014р. ОСОБА_1 надіслав на адресу ДП «Бучацьке лісове господарство» претензію про повернення 34652 грн. до 10.05.2014р. Однак до даного часу підприємство не виконало свого зобов'язання, не передало покупцю товар та не повернуло сплачені ним кошти, оскільки ОСОБА_1 часто змінював свої вимоги: повернути гроші, то товар- лісопродукцію.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, підставою для застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов"язання. Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК, "боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом".

Разом із тим, стягнення з ДП "Бучацьке лісове господарство" суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні ст. 625 ЦК України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором має бути встановлений обов"язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Як встановлено в судовому засіданні, що між сторонами відсутній договір, передбачений вимогами ст. 536 ЦКУ.

Враховуючи те, що судом першої інстанції невірно застосовано до спірних правовідносин ст.625 ЦКУ та стягнуто 3% річних та інфляційні, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу( а не грошовим зобов"язанням) на які можуть нараховуватись лише проценти, передбачені ст.536 ЦК України, тому колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення 3% річних в сумі 529,74 грн. та суми інфляційних в сумі 4087,73 грн. у відповідності до вимог ст.309 УПКУ підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ДП "Бучацьке лісове господарство" - задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду від 08 грудня 2014 року в частині стягнення 3 відсотки річних в сумі 529,75 грн. та інфляційних у сумі 4087,73 грн. скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк