Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2015 Справа №607/7759/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Горіної Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 у травні 2015 року звернувся до суду з заявою про встановлення йому факту того, що він є громадянином України з народження та те, що він постійно проживає в АДРЕСА_1 з 1992 року по даний час. Обґрунтовує заяву тим, що після досягненням 16 річного віку на підставі Положення про паспортну систему СРСР йому було оформлено та видано паспорт громадянина України СРСР взірця 1974 року серії НОМЕР_1 . При посуплені у 1979 році в Хмельницьке вище артилерійське командне училище імені маршала артилерії ОСОБА_2 він здав паспорт громадянина СРСР приймальній комісії училища, який згодом був переданий у органи внутрішніх справ. Взамін паспорта йому було видано військовий квиток курсанта військового училища, а по закінченні навчання в училищі було йому видано посвідчення особи офіцера Збройних сил СРСР. Посвідчення особи офіцера і було в подальшому тим документом, який посвідчував його особу на території СРСР та України. Після закінчення училища його було спрямовано для проходження служби у війську на території Російської Федерації, яка входила в склад СРСР. Після розпаду СРСР в грудні 1991 року він відмовився від прийняття громадянства Росії і на початку 1992 року виїхав в Україну. Після укладення в 1992 році між Україною та Росією «Угоди про порядок відкомандирування офіцерів», у січні 1993 році офіційно відкомандирований у розпорядження Міністерства оборони України. З 1992 року він по даний час постійно проживав в АДРЕСА_1 , зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер у 2014 році, та нікуди на тривалий термін за межі України не виїжджав. У 2014 році він звернувся в Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області з проханням провести йому видачу паспорта громадянина України взамін паспорта громадянами СРСР, однак у зв`язку із відсутністю відповідних документів, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, для встановлення факту проживання за зазначеною адресою. З цих підстав заявник позбавлений реалізувати свої права громадянина України, а тому просить суд встановити факт того, що він є громадянином України з народження та те, що він постійно проживає в АДРЕСА_1 з 1992 року по даний час.

13 травня 2015 року заявник подав до суду зміни і уточнення до заяви, згідно з якими просив суд встановити юридичний факт того, що він, ОСОБА_1 , постійно проживає в АДРЕСА_1 з 1992 року по даний час.

Згідно із змінами і уточненнями до заяви від 22 травня 2015 року заявник просив суд встановити юридичний факт постійного проживання на території Україні за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 24 серпня 1991 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення згідно з поданими ним останніми уточненнями підтримав, просив її задовольнити, з наведених у ній підстав, встановити факт його постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області Мулик Т.І. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила, та пояснила, що ОСОБА_1 дійсно звертався в Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області з проханням провести йому видачу паспорта громадянина України взамін паспорта громадянами СРСР, однак йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю всіх необхідних документів для підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29 січня 1979 року Тернопільським міським ЗАГС, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Тернопіль, батьками заявника записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з бланком форми №1 з паспортного столу на видачу паспорту, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженому, проживаючому в АДРЕСА_2 , у зв`язку із досягненням 16 річного віку видано паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_3 від 08 лютого 1979 року, на основі свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 29 січня 1979 року Тернопільським міським ЗАГС.

Як слідує з диплому з відзнакою серії НОМЕР_4 , виданому ОСОБА_1 у 1979 році він вступив до Хмельницького вищого артилерійського командного училища імені маршала артилерії ОСОБА_2 , навчання у якому закінчив у 1983 році.

Відповідно до п.п. «а» п. 19 Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРС від 28 серпня 1974 року №677, паспорти повинні бути здані громадянами при призові на військову службу у військові комісаріати по місцю призову, а при зарахуванні у військово-навчальні заклади в ці навчальні заклади, для подальшого направлення в органи внутрішніх справ.

Як слідує з пояснень заявника ОСОБА_3 , наданих у судовому засіданні, паспорт громадянина СРСР при посуплені у військовий навчальний заклад він передав приймальній комісії училища, взамін паспорта йому було видано військовий квиток курсанта військового училища, а по закінченні навчання в училищі було йому видано посвідчення особи офіцера Збройних Сил СРСР. В подальшому він не звертався в органи внутрішніх справи для повернення йому паспорта громадянина України.

Таким чином судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тернополі. При досягненні ним 16 річного віку йому видано паспорт громадянина СРСР, серії НОМЕР_3 від 08 лютого 1979 року, який при посуплені до військового навчального закладу, в силу п.п «а» п. 19 Положень про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРС від 28 серпня 1974 року №677, був ним заданий, у зв`язку зі зарахуванням до військовий навчальний заклад та в подальшому направлений в органи внутрішніх справ.

Як слідує з пояснень представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , підтверджуючі документи, які б свідчили про те, що його паспорт передано органам внутрішніх справ при посуплені до військово-навчального закладу відсутні.

Як убачається з довідки адресно-довідкового бюро УДМС України в Тернопільській області від 19 травня 2015 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09 лютого 1979 року зареєстрований в АДРЕСА_2 . Відомості про зняття його з реєстрації за вказаною адресою відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Як слідує з паспорта громадянина України, серії НОМЕР_5 , виданого 13 жовтня 2005 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, батько заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області та був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 . Згідно з довідкою про причину смерті №66, яка видається для поховання ОСОБА_3 , 1939 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, заявник ОСОБА_1 , будучи сином ОСОБА_3 , який народився до ІНФОРМАЦІЯ_5 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме у селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області, мав право реєструватися громадянином України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

На підставі досліджених судом доказів установлено, що ОСОБА_1 з часу народження постійно проживав на території України, а в період з 1983 по 1992 рік перебував на військовій службі у складі СРСР не зі своєї волі, оскільки був військовозобов`язаний і відкомандирований для несення служби.

На даний час через відсутність доказів, які б свідчили про факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, він не має можливості реалізувати своїх передбачених законом прав щодо отримання паспорта громадянина України.

Крім цього, як уже зазначалося вище, за відомостями адресно-довідкового УДМС України в Тернопільській області ОСОБА_1 зареєстрований в Україні з 09 лютого 1979 року по даний час.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 21 серпня 1991 року доводиться зібраними у справі доказами , які досліджені в судовому засіданні і яким судом надано детальну оцінку. При цьому в суду не виникає сумнівів у достовірності факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 21 серпня 1991 року, а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника, в тому числі для реалізації його права на видачу паспорта громадянина України.

Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 234 та ст. 256 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту постійного проживання на території України, що породжує право особи на набуття громадянства України.

Керуючись 10, 60, 212, 213, 215, 256, 259, 294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя