АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3648/15 Справа № 205/9943/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Залімська Н. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Пищиди М.М., Деркач Н.М.,

за участю секретаря - Ялової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ПАТ "Дніпрогаз" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Визнано дії ПАТ "Дніпрогаз" по припиненню послуг із газопостачання домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 - неправомірними.

Зобов'язано ПАТ "Дніпрогаз" за власний рахунок поновити подачу газу до домоволодіння АДРЕСА_1

Стягнуто із ПАТ "Дніпрогаз" на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243,6 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дніпрогаз" просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також не врахування обставин у справі, та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1. Відповідач користується послугами з газопостачання, на неї відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1.

До вказаних правовідносин суд застосував положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 16,276,626,638 ЦК України, Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року.

Правовідносини між ПАТ "Дніпрогаз" і відповідачем оформлювались шляхом видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року (далі Правил) послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. П.п. 29,32 Правил передбачений обов'язок споживача, так і газопостачального підприємства укласти договір в письмовій формі, та обов'язок останньому видавати споживачеві безоплатно бланки договорів, розрахункові книжки з бланками квитанцій та платіжні документи встановленого зразка.

12.04.2012 року між ПАТ "Дніпрогаз" та ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ "Дніпрогаз", який було переукладено 11.02.2014 року (а.с.7-16). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року із ОСОБА_2 стягнута заборгованість на користь ПАТ "Дніпрогаз" по сплаті за надані послуги газопостачання у розмірі 2276,39 грн. та судові витрати (а.с.25-27).

Згідно з актом про припинення газопостачання від 17 листопада 2014 року, домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську було відключено від газопостачання у зв'язку з порушенням строків сплати за надані послуги газопостачання; зривання пломб на запірних пристроях, засувах, пошкодження (зняття) інвентарних заглушок (а.с.17).

Відповідно до п. 3,4 Правил постачання природного, а також скрапленого газу від групових резервуарних установок здійснюється безперервно відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, що затверджуються Держнаглядохоронпраці, та цих Правил.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

За п.36 Правил газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством за безпідставне припинення газопостачання.

Листом від 17 листопада 2014 року за №7866/13 ПАТ "Дніпрогаз" відмовило ОСОБА_2 у підключенні будинку до газопостачання у зв'язку із заборгованістю, яка виникла внаслідок не виконання позивачем оплати (а.с.21-23).

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач, зокрема, ставив питання про відновлення газопостачання у домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, тобто, про відновлення становища яке було до відключення від газопостачання його житлового будинку та припинення дій, які порушують його право на отримання послуг газопостачання.

Відповідно до п.19 Правил, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Забороняється відключати споживачів від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій в системах газопостачання.

Тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач неправомірно та безпідставно здійснив відключення домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську від газопостачання, оскільки належних доказів щодо правомірності цих дій ним не надано.

Доводи позивачки про те, що відповідач своїми неправомірними діями, а саме, відключенням від газопостачання спричинив їй моральну шкоду суд вважав неспроможними, посилаючись на вимоги ст.ст.23,1167 ЦК України.

Суд вказав, що пунктом 5 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров"я продукцією.

Належних доказів того, що будь-які дії відповідача створили ситуацію, яка могла стати небезпечною для життя і здоров"я позивача, суду не надано, укладеним договором із ПАТ "Дніпрогаз" не передбачено відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі неналежного його виконання відповідачем., а тому відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягнув на користь позивача судовий збір в сумі 243,6 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що: при ухвалені рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивач не оплатив послуги із газопостачання; у нього виявлено самовільні відновлення газопостачання; позивач не відшкодував завданих відповідачеві збитків, - спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається із матеріалів справи 12.04.2012 року між ПАТ "Дніпрогаз" та ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ "Дніпрогаз", який було переукладено 11.02.2014 року (а.с.7-16). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року із ОСОБА_2 стягнута заборгованість на користь ПАТ "Дніпрогаз" по сплаті за надані послуги газопостачання у розмірі 2276,39 грн. та судові витрати (а.с.25-27).

Таким чином, заборгованість по оплаті газопостачання станом на 01.07.2014 року стягнута із ОСОБА_2 у розмірі 2276,39 грн., а виконання рішення проводилось до 03.12.2014 року, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Як зазначено у постанові державного виконавця ця сума позивачкою була погашена добровільно (а.с.94-95).

Саме в період виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року, відповідач провів відключення позивачки від газопостачання.

Згідно з актом про припинення газопостачання від 17 листопада 2014 року, домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську було відключено від газопостачання у зв'язку із порушенням строків сплати за надані послуги газопостачання; зривання пломб на запірних пристроях, засувах, пошкодження (зняття) інвентарних заглушок. Зазначена сума боргу 1443 грн. (а.с.17,86).

Але в порушення п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачці надсилалося письмове попередження із зазначенням суми боргу та період, за який утворилась ця сума.

Акт-претензія від 15.11.2014 року, позивачці не вручалась. В цьому акті також не зазначалось про наявність боргу у позивачки (а.с.85).

На заяви позивачки від 30 жовтня та 04 листопада 2014 року, щодо роз'яснення дій товариства із газопостачання, ПАТ "Дніпрогаз" дало відповідь лише 17.11.2014 року, тобто в день складання акту про відключення від газопостачання (а.с.21-23).

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник товариства пояснив, що у акті від 17 листопада 2014 року зазначена сума боргу -1443 грн., в яку включена і частина боргу, раніше стягнутого за рішенням суду, але конкретизувати складові частини цієї суми боргу та період її утворення представник товариства не зміг.

Також товариство не надало належних та достовірних доказів про те, що газопостачання будинку позивачки припинялося двічі - у квітні та серпні 2014 року, як товариство зазначало у своїх актах, але позивачка заперечує ці доводи товариства, та зазначає про те, що акти за цей період їй не надавались. Про це свідчать і її скарги до товариства від 30 жовтня та 04 листопада 2014 року.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 сторонами не оскаржене.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: