Справа № 203/7518/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ», третя особа Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 19.06.2003 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. З 1964 року останній був членом Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ», в повному обсязі виплатив пайовий внесок за квартиру та таким чином набув право власності на останню. Але, оскільки реєстрацію права власності за останнім на квартиру проведено не було, вони, як спадкоємці першої черги за законом, на теперішній час не можуть оформити спадщину. В звязку з цим, позивачі просили суд визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 по ? частині за кожним.

Під час розгляду справи, 21.01.2015 року, ОСОБА_3 померла. Позивач ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець за законом першої черги після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, подав уточнений позов, в якому посилався на зазначені вище обставини та той факт, що ОСОБА_3 за життя, як дружина ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину після останнього, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем у спірній квартирі; він також прийняв спадщину після своїх батьків будучі зареєстрованим та проживаючі в квартирі. Однак, оформити право власності в нотаріальному порядку не може, оскільки батьки за життя не зареєстрували свого права власності в передбаченому законом порядку. В звязку з цим, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Житлово-будівельний кооператив №85 «КИРОВЕЦ» було утворено за рішенням виконкому Кіровського районної ради трудящих м.Дніпропетровська №260 від 12.03.1969 року.

Згідно п.3 статуту Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» останній створено з метою забезпечення індивідуальних потреб членів кооперативу та їх сімей в житловій площі, шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку на власні кошти кооперативу, а також подальшої експлуатації та управління будинком.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради трудящих №896 від 31.12.1969 року було затверджено акт прийняття в експлуатацію будинку Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» по вул.Комсомольській,82 в м.Дніпропетровську та заселення останнього.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ХЕ №394150 та свідоцтва про шлюб серії ІІ-ХЕ №116630 вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а останні з 16.08.1963 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

20.02.1970 року ОСОБА_4 було видано ордер на склад сімї з трьох осіб (ОСОБА_4 - основний квартиронаймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 син) на вселення в квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали в спірній квартирі. За життя ОСОБА_4 був прийнятий у члени Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» та повністю сплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №511182 ОСОБА_4 помер.

Згідно рішення правління Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ», затвердженого протоколом №7 від 12.08.2003 року, після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 була прийнята в члени кооперативу та на її імя, як основного квартиронаймача квартири АДРЕСА_1, було відкрито особовий рахунок.

Тобто, судом встановлено, що вселившись у передбаченому законом порядку в спірну квартиру, будучі зареєстрованим в останній, прийнятим в члени кооперативу та повністю сплативши пайовий внесок за квартиру, ОСОБА_4 за життя у відповідності до діючої на той час ст.15 Закону України «Про власність» та ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» фактично набув право власності на останню.

Крім того, оскільки вказана квартира була набута ОСОБА_4 у власність в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ця квартира в силу ст.ст.22,28 діючого на той час КпШС України належала останнім на праві спільної сумісної власності в рівних частках.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1, яку в силу діючих на той час положень ст.ст.548,549 УК УРСР в рівних частках по ?, прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як спадкоємці за законом першої черги, що на момент смерті спадкодавця були зареєстровані і проживали разом з ним в спірній квартирі та фактично вступили в управління спадковим майном.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №619093 ОСОБА_3 померла 21.01.2015 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала їй як частка у спільному сумісному майні подружжя та на ? частину цієї квартири, яку остання фактично прийняла у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, а всього на ? частини квартири.

За вимогами ч.3 ст.1268 діючого на момент відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Оскільки за життя ОСОБА_4 право власності на квартиру у передбаченому законом порядку зареєстровано не було, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за життя не змогли у передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своїх спадкових прав, про що свідчить лист нотаріуса від 07.11.2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, яким останнім також рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи, що право власності на спірну квартиру у передбаченому законом порядку за батьками позивача за життя зареєстровано не було, останній, з огляду на лист нотаріуса від 07.11.2015 року, позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку і після померлої матері ОСОБА_3

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню та за ним слід визнати право власності на квартиру №54, загальною площею приміщень 52 кв.м, загальна площа квартири 49,2 кв.м, житлова площа 31,8 кв.м, допоміжна площа 17,4 кв.м, площа літніх приміщень 2,8 кв.м, що розташована в будинку №82 літ.А-10 в Житлово-будівельному кооперативі №85 «КИРОВЕЦ» по вул.Комсомольській в м.Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого 19.06.2003 року та після ОСОБА_3, померлої 21.01.2015 року.

При подачі первісного позову, поданого спільно ОСОБА_1 та ОСОБА_3, останньою було сплачено судовий збір в сумі 3654 грн.

Оскільки позивач, як єдиний спадкоємець за законом першої черги після ОСОБА_3, є правонаступник-ком останньої та фактично прийняв спадщину, у відповідності до ст.88 ЦПК України сплачений ОСОБА_3 при подачі позову судовий збір в сумі 3654 грн. слід стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22,28 КпШС України, ст.ст.548,549 УК УРСР, ст.1268 ЦК України, ст.15 Закону України «Про власність», ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», ст.ст.10,11,27,31,36,58-61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ», третя особа Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №54, загальною площею примі-щень 52 кв.м, загальна площа квартири 49,2 кв.м, житлова площа 31,8 кв.м, допоміжна площа 17,4 кв.м, площа літніх приміщень 2,8 кв.м, що розташована в будинку №82 літ.А-10 в Житлово-будівельному кооперативі №85 «КИРОВЕЦ» по вул.Комсомольській в м.Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого 19 червня 2003 року та після ОСОБА_3, померлої 21 січня 2015 року.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №85 «КИРОВЕЦ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3654 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак