Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1339/15-ц Головуючий у 1-й інст. Романюк Ю. Г.
Категорія 50 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014 року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона знаходиться у декретній відпустці та іншого доходу окрім соціальних виплат по догляду за дитиною не має. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Він працездатна особа, має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їх доньки та її до досягнення дитиною трьох років.

За наведених обставин, ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 по 1000 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Також просила стягувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на своє утримання до досягнення донькою трьох років.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 08 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В решті рішення суду просить залишити без змін.

Зокрема зазначає, що він внаслідок хвороби втратив роботу, а інших джерел доходу на даний час немає, знаходиться на утриманні своїх батьків. Крім того є студентом та здобуває освіту на платній основі, що також потребує значних коштів. Тому просить зменшити розмір аліментів до 400 грн., оскільки саме таку суму коштів він зможе реально сплачувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз"яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов"язку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та знаходиться на утриманні матері - ОСОБА_1 (а.с.4 - 7).

В добровільному порядку ОСОБА_2 достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_3 не надає.

Разом з тим, він є працездатною особою, інвалідом не являється, навчається у навчальному закладі на заочній формі навчання, до кінця 2014 року мав нерегулярний мінливий дохід.

Крім того, матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача обставин, пов'язаних з незадовільним здоров'ям чи його матеріальним становищем чи наявність інших обставин, що мають істотне значення для справи. Наявна в матеріалах справи копія довідки №174 та консультативний висновок спеціаліста від 20.01.2015 року в повній мірі не свідчать про незадовільний стан здоров'я відповідача, а лише підтверджують, що останній має деякі тимчасові вади здоров'я. (а.с.19, 22).

А тому, враховуючи вищенаведені норми закону, виходячи з принципу рівних обов'язків батьків щодо дітей, необхідності в придбанні продуктів харчування, одягу, лікуванні та розвитку дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліментів.

При цьому, як свідчать матеріали справи суд при визначенні розміру аліментів врахував обставини справи, в тому числі і обставини на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, а також обставини визначені ч.1 ст. 182 СК та роз'яснення, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Доводи наведені відповідачем в апеляційній скарзі про те, що суд при постановленні рішення не врахував стан його здоров'я та майновий стан не обгрунтовані відповідними доказами, ці доводи фактично є вимогами про зменшення розміру аліментів стягнених судом за оскаржуваним рішенням, а тому не заслуговують на увагу та висновків суду не спростовують.

Окрім того, відповідач не позбавлений права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягнуті з нього за судовим рішенням у разі зміни матеріального або сімейного стану тощо /ст.192 СК/.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено всі обставини та докази по справі, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни рішення суду не вбачається, а тому відповідно до ст.308 ЦПК України рішення суду в оскаржуваній частині залишається без змін.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання позивачки сторонами не оскаржено, а тому не є предметом перевірки його законності апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з днів набрання нею законної сили.

Головуючий Судді