Провадження № 22-ц/780/1753/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
Категорія 26 17.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пвіта Центр», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом приватного підприємства «Фірма «Пвіта», ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» про визнання правовідносин за договором іпотеки припиненими,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У жовтні 2014 року позивач ПАБ КБ «Центр» звернувся з вищенаведеним позовом.

12 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в якій, посилаючись на те, що позивач може звернутись до відповідних органів для реєстрації речових прав на спірне нерухоме майно, до розгляду судом цивільної справи по суті, а неприйняття судом мір по забезпеченню даного позову, в разі задоволення їх судом, може зробити неможливим виконання судового рішення просила накласти арешт на спірне нерухоме майно.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,3600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців. Цільове призначення земельної ділянки: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :0і :016:0151, земельної ділянки площею 0,1100 га - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:016:0150, домоволодіння, загальною площею 200,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2010 року.

У своїй апеляційній скарзі апелянт ПАБ КБ «Центр» просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову при цьому посилається на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Забезпечуючи позов в порядку ст. ст. 151-152 ЦПК України, місцевий суд свої висновки обґрунтовував тим, що неприйняття мір по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.З ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позови забезпечуються накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановлення обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи клопотання позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову, суд відповідно до вимог ст. 152 ЦК України не встановив яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом про визнання правовідносин за договором іпотеки припиненими, і прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельна ділянка площею 0,3600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців. Цільове призначення земельної ділянки: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :0і:016:0151, земельної ділянки площею 0,1100 га - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:016:0150, домоволодіння, загальною площею 200,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2010 року.

Таким чином арешт накладено на майно, яке належить ОСОБА_1., яка є позивачем за зустрічним позовом та за заявою останньої.

Також, будь-яких доказів, існування реальної загроза неможливості виконання рішення в разі задоволення позову заявником не доведено.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи наведені вимоги закону, ухвала підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про відмову у забезпеченні позову, оскільки судом першої інстанції було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» задоволити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: