Справа № 236/3193/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Бікезіної О.В.

за участю секретаря Макєєвої Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красний Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її матір'ю є ОСОБА_2, яка 08.05.1966 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_2».

Подружжя разом з позивачем проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому право власності на вказаний будинок належало ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер. Спадкоємицею після його смерті була ОСОБА_2, яка не встигла оформити на себе належним чином своїх спадкових прав, бо ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла.

Позивач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 Вона звернулася до Краснолиманської державної нотаріальної контори та 22.09.2015 року отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом після її смерті на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1

У вчиненні нотаріальної дії щодо ? частини цього будинку, яка належала на праві власності ОСОБА_3 їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5

Посилаючись на наведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцем.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі (а.с.37).

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник відповідача - Краснолиманської міської ради Донецької області в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, рішення просив винести на розсуд суду (а.с.28).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с.6).

08.05.1966 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 (а.с.7). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_2».

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 15.03.1974 року і зареєстрованого в Слов'янському інвентарбюро 15.03.1974 року за №1016 належав будинок АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно даних Технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, станом на 12.12.2012 року, за зазначеною адресою рахуються об'єкти: житловий будинок «А-1», господарсько-побутові будівлі і споруди: сараї «Б»,«Е»,«З», вбиральня «Г», літня кухня «В», душ «И», колонка «к», огорожа №1 (а.с.11-16).

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю (від 20.06.1969 № 2006-VII) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено відповідний актовий запис №131 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини вищезазначеного будинку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 залишилася його дружина ОСОБА_2, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що зроблено відповідний актовий запис №282 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 1261 ЦК України позивач, як дочка, є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 1258 та 1261 ЦК України позивач як спадкоємець по заповіту та по закону звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 22.09.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після померлої ОСОБА_2, яке складається з ? частини житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд (а.с.18). Проведено його реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 19-20).

У видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину вказаного будинку Постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 22.09.2015 року позивачеві було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 (а.с.22).

Згідно повідомлення Краснолиманської державної нотаріальної контори за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 346/2013 після померлої ОСОБА_2, з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї ніхто не звертався.

ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6 (а.с. 36).

Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як з достовірністю встановлено, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_2

До складу спадкового майна входить ? частина АДРЕСА_1 що на праві власності належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року і спадкоємицею якого є ОСОБА_2 Однак, у зв'язку з тим, що остання належним чином не оформила свої спадкові права, це перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів або у зв'язку із наявністю в них неточностей, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Позивач в позовній заяві просить визнати за нею право власності на АДРЕСА_1, проте, як достовірно встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 на праві власності вже належить ? частини зазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом (а.с. 18-20). Порушення права власності позивача на це майно в ході судового розгляду не встановлено.

За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання права власності на ? частину вищезазначеного будинку.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 61, 213 - 215 ЦПК України, на підставі ст. 346, 391, 1216, 1218, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Красний Лиман, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 (що складається з : житлового будинку «А-1», господарсько-побутових будівель і споруд: сараї «Б»,«Е»,«З», вбиральня «Г», літня кухня «В», душ «И», колонка «к», огорожа №1), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Красний Лиман Донецької області, та яка була спадкоємицею майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року м. Красний Лиман Донецької області.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя