Справа № 405/1651/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі :

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

за участю адвоката: Березовської І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу , -

Встановив:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 18 жовтня 2013 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу № SAMDN4366 на суму 200 000 грн. строком на 6 місяців та виплатою 17% річних, з відкриттям особового рахунку НОМЕР_2, та договір банківського вкладу № SAMDN4325 на суму 200 000 грн. строком на 3 місяці та виплатою 16% річних, з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_3. Додатковою угодою від 20 січня 2014 року строк дії договору № SAMDN4325 було продовжено до 18.04.2014 року з встановленням відсоткової ставки, що складає 17% річних.

30 жовтня 2013 року та 20 листопада 2013 року вклад по договору № SAMDN4366 було збільшено на 150 000 грн. та 100 000 грн. У вказані дати було збільшено і вклад по договору № SAMDN4325 також на 150 000 грн. та 100 000 грн. відповідно.

09 січня 2014 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD200 на суму 300 000 грн., строком дії 6 місяців, з нарахуванням та виплатою на суму вкладу 18 % річних. Для зарахування коштів за даним договором Банком відкрито для вкладника особовий рахунок № НОМЕР_4.

Оскільки, у 2013-2014 роках вона проживала у м. Ялті Республіка Крим, перераховані договори були оформлені у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Ялта вул. Васильєва, 19. Однак, стороною договору прописано ПАТ КБ «ПриватБанк» з юридичною адресою: вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ.

По закінченню строку дії зазначених договорів вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням не продовжувати строк дії договору та повернути суми вкладів з нарахованими відсотками. Проте, Банк відмовив в задоволені заяв і кошти виплачені не були.

Її представником - адвокатом Дугіновим Д.А. за юридичною адресою Банку були направлені запити: № 22/05 від 22.05.2014 року, № 02/02/06 від 02.06.2014 року, № 28/01/07 від 28.07.2014 року, з проханням повідомити причину невиплати коштів за договорами банківських вкладів, укладених з нею та роз'яснити порядок їх отримання.

На адвокатські запити Банк надав три однакові відповіді, та роз'яснив, що невиконання обов'язку щодо повернення коштів пов'язано з тим, що депозитні договори були оформлені у відділенні Банку, що знаходилося на території АР Крим, яка на даний час є окупованою.

Проте, такі аргументи Банку щодо відмови повернути кошти є надуманими, оскільки стороною правовідносин виступає юридична особа - ПАТ «КБ Приватбанк», зареєстрована на території України у м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України.

Згідно довідки від 15.06.2014 року № 45822226 на її особових рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 15.06.2014 року були такі кошти: рахунок № НОМЕР_3 - 476195, 58 грн.; рахунок № НОМЕР_2 - 480029,64 грн.; рахунок № НОМЕР_4 - 308789,83 грн.

Загальний порядок сплати процентів вкладникам регулюється главою 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року N 516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за N 1256/8577.

Таким чином, станом на сьогоднішній день ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язаний виплатити їй: - по договору банківського вкладу № SAMDN4366 (рахунок № НОМЕР_2), кошти в сумі - 450 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 80749 грн. (відсотки по договору: 30 029 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 50 720 грн. (450 000 х 17 % річних : 356 днів у році х 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 530 749 грн.; - по договору банківського вкладу № SAMDN4325 (рахунок № НОМЕР_3), кошти в сумі - 450 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 76 915 грн. (відсотки по договору: 26 195 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 50 720 грн. (450 000 х 17 % річних : 356 днів у році х 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 526 915 грн.; - по договору банківського вкладу №SAMDNWFD200 (рахунок № НОМЕР_4), кошти в сумі - 300 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 44 590 грн. (відсотки по договору: 8789 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 35 801 грн. (300 000 х 18 % річних : 356 днів у році х 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 344 590 грн.

Вказані кошти є її приватною власністю, які ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично незаконно привласнив.

Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на її користь кошти: - за договором банківського вкладу № SAMDN4366 (рахунок № НОМЕР_2) в сумі - 530 749 грн.; - за договором банківського вкладу № SAMDN4325 (рахунок № НОМЕР_3) в сумі - 526 915 грн.; - за договором банківського вкладу №SAMDNWFD200 (рахунок № НОМЕР_4), в сумі - 344 590 грн., а всього кошти в сумі 1 402 254 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що Правлінням Національного банку України було прийнято постанову від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя». Згідно п. 5 вказаної постанови, банки, утому числі ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Рішенням Центрального банку Російської Федерації №РН-33/І від 21.04.2014 року, також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПриватБанк». За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ «ПриватБанк» унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя. Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме приміщень банку, терміналів, транспортних засобів тощо. У зв'язку з цим відповідач не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Були арештовані також права за зобов'язаннями банку, у тому числі і права вимоги, і борги за всіма зобов'язаннями. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Таким чином, Законом України встановлено на кого саме покладається відповідальність за відшкодування шкоди у результаті окупації. 04.02.2014 року було прийнято Федеральний Закон №39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та ( чи ) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя». Метою цього закону є забезпечення захисту інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, що зареєстровані та ( чи ) діють на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя станом на 16.03.2014р. У відповідності до ст. 4 цього Закону, Державна корпорація «Агентство з страхування вкладів» заснувало Агента у формі автономної некомерційної організації з метою реалізації цього Федерального закону, передає йому майно, видає щодо Агента розпорядчі акти та здійснює інші повноваження, що передбачені цим Федеральним законом. Вказане було підставами для придбання автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» прав ( вимог ) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат у порядку, встановленому статтями 7 та 9 Федерального закону від 02 квітня 2014 року №39-ФЗ. Згідно ст.7 Федерального Закону №39-ФЗ Банком Росії направлено на адресу АНО «ФЗВ» повідомлення про виникнення підстав для придбання АНО «ФЗВ» прав ( вимог ) по вкладам, що розміщені в структурних підрозділах банків. Таким чином, АНО «ФЗВ» законодавством РФ було призначено, а АНО «ФЗВ» взяв на себе зобов'язання здійснити компенсаційні виплати у тому числі вкладникам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» поза волею відповідача. Тому вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем у справі у зв'язку з чим в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать Закону, держава не втручається у здійсненні власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ст. 1068 ЦК України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір банківського вкладу № SAMDN4366 ( Вклад «Стандарт на 6 мес.» ) на суму 200 000 грн. строком на 6 місяців та виплатою 17% річних, з відкриттям особового рахунку НОМЕР_2 ( а.с. 18 ), та договір банківського вкладу № SAMDN4325 ( Вклад «Стандарт на 3 мес.» ) на суму 200 000 грн. строком на 3 місяці та виплатою 16% річних, з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_3 ( а.с. 12 ).

Додатковою угодою від 20 січня 2014 року строк дії договору № SAMDN4325 було продовжено до 18.04.2014 року з встановленням відсоткової ставки, що складає 17% річних ( а.с. 13 ).

30 жовтня 2013 року та 20 листопада 2013 року ОСОБА_2 було збільшено вклади по договору № SAMDN4366 на 150 000 грн. та 100 000 грн. ( а.с. 19), по договору № SAMDN4325 на 150 000 грн. та 100 000 грн. відповідно ( а.с. 15 ).

09 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD200 Вклад «Стандарт» на суму 300 000 грн., строком дії 6 місяців, з нарахуванням та виплатою на суму вкладу 18 % річних, для зарахування коштів за даним договором Банком відкрито для вкладника особовий рахунок № НОМЕР_4 ( а.с. 17 ).

Зазначені вище договори були оформлені у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Ялта вул. Васильєва, 19, у зв'язку з проживанням позивача на час укладання договорів на території Автономної Республіки Крим - м. Ялта. Однак, стороною договору прописано ПАТ КБ «ПриватБанк» з юридичною адресою: вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ.

По закінченню строку дії зазначених договорів ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявами від 21.05.2014 року та 19.06.2014 року, в яких просила розірвати договори: № SAMDN432 від 18.10.2013 року; № SAMDN4366 від 18.10.2013 року; №SAMDNWFD200 від 09.01.2014 року та виплатити належні їй суми вкладів та нараховані відсотки на її картковий рахунок. Разом з тим згодна, що у разі розторгнення зазначених договорів нею буде втрачена частина нарахованих відсотків ( а.с. 21, 22 ).

Представником позивача адвокатом Дугіновим Д.А. за юридичною адресою ПАТ КБ «ПриватБанк» були направлені запити: № 22/05 від 22.05.2014 року, № 02/02/06 від 02.06.2014 року, №18/02/06 від 18.06.2014 року, № 28/01/07 від 28.07.2014 року, з проханням повідомити причину невиплати ОСОБА_2 коштів за договорами банківських вкладів, укладених з нею та роз'яснити порядок їх отримання ( а.с. 24-27), на що ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано відповіді, та роз'яснено, що невиконання обов'язку щодо повернення коштів пов'язано з тим, що депозитні договори були оформлені у відділенні Банку, що знаходилося на території АР Крим, яка на даний час є окупованою у зв'язку з чим порушена робота банківської системи в регіоні, що призвело до виникнення загрози інтересам вкладників та інших кредиторів банків. Таким чином, в зв'язку з неможливістю здійснювати банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя»від 06.05.2014р. №260, згідно з якою ( тимчасово до закінчення окупації ) припинено подальшу діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території ( а.с. 28-30).

Згідно довідки Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.06.2014 року за № 45822226 вбачається, що на особових рахунках ОСОБА_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 15.06.2014 року є такі рахунки: рахунок № 2630*******957 - 476 195, 58 грн.; рахунок НОМЕР_2 - 480 029,64 грн.; рахун№ НОМЕР_4 - 308 789,83 грн. ( а.с. 11 ).

З урахуванням наведених вище обставин, враховуючи, що стороною зазначених вище договорів виступає юридична особа - ПАТ «КБ Приватбанк», зареєстрована на території України у м. Дніпропетровську, банківські вклади у розмірі 1 265 015 грн. 10 коп. являються власністю ОСОБА_2, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договорами банківського вкладу, при цьому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по процентам, наданий позивачем: - по договору банківського вкладу № SAMDN4366 (рахунок № НОМЕР_2), кошти в сумі - 450 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 80749 грн. (відсотки по договору: 30 029 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 50 720 грн. (450 000 * 17 % річних : 356 днів у році * 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 530 749 грн.; - по договору банківського вкладу № SAMDN4325 (рахунок № НОМЕР_3), кошти в сумі - 450 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 76 915 грн. (відсотки по договору: 26 195 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 50 720 грн. (450 000 * 17 % річних : 356 днів у році * 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 526 915 грн.; - по договору банківського вкладу №SAMDNWFD200 (рахунок № НОМЕР_4), кошти в сумі - 300 000 грн. (кошти внесені на депозит) + 44 590 грн. (відсотки по договору: 8789 грн. (станом на 15.06.2014р.) + 35 801 грн. (300 000 * 18 % річних : 356 днів у році * 242 дні (з 16.06.2014р. по 03.03.2015 р.)) = 344 590 грн., а всього 1 402 254 грн.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, на підставі чого, вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп., який обраховано в порядку абз.1 п.п.1 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 грошові кошти:

за договором банківського вкладу № SAMDN4366 ( Вклад «Стандарт на 6 мес.» ) від 18.10.2013 року ( рахунок № НОМЕР_2) в сумі 530 749 грн.;

за договором банківського вкладу № SAMDN4325 ( Вклад «Стандарт на 3 мес.» ) від 18.10.2013 року (рахунок № НОМЕР_3) в сумі 526 915 грн.;

за договором банківського вкладу №SAMDNWFD200 Вклад «Стандарт» від 09.01.2014 року (рахунок № НОМЕР_4) в сумі - 344 590 грн., а всього 1 402 254 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( ) судовий збір на користь держави у розмірі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.