АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року в справі за заявою позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 44 929 гривень 02 копійки матеріальної шкоди у зв'язку із ДТП, 900 гривень витрат на проведення авто товарознавчого дослідження і 450 гривень судового збору, а всього 46 279 гривень 02 копійки, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

09 липня 2014 року представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала заяву про перегляд заочного рішення суду від 26 червня 2013 року.

05 грудня 2014 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться в квартирах: № 68, № 133, № 168 по АДРЕСА_1, яка мотивована тим, що у подальшому стане неможливим або ускладненим виконання рішення суду.

Справа № 759/12437/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1340/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року в задоволені заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову -відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивачем ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу в якій він просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014

року про відмову у забезпечені позову скасувати та постановити нову ухвалу якою накласти арешт на майно боржника ОСОБА_5 на суму визначену судом вартості заподіяної шкоди автомобілю внаслідок ДТП.

Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції при постановленні вищевказаної ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3, підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи позивачу ОСОБА_2 у задоволені заяви про забезпечення позову, виходив з того, що оскільки в даному випадку позивачем подано заяву про забезпечення позову на стадії виконання судового рішення, тоді коли позов вже процесуально не існує, а справа в провадженні суду не перебуває так як за результатами його розгляду ухвалено судове рішення, а тому дана заява подана поза межами судового розгляду справи, що не передбачено процесуальним законодавством.

Крім того, позивачу ОСОБА_2 судом роз'яснено, що на стадії виконання судового рішення, державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника, про що зазначено в п. 5 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 44 929 гривень 02 копійки матеріальної шкоди у зв'язку із ДТП, 900 гривень витрат на проведення авто товарознавчого дослідження і 450 гривень судового збору, а всього 46 279 гривень 02 копійки, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

09 липня 2014 року представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала заяву про перегляд заочного рішення суду від 26 червня 2013 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Святошинським районним судом м. Києва заява про перегляд заочного рішення від 26 червня 2013 року за заявою ОСОБА_5 була призначена до розгляду на 08 грудня 2014 року.

05 грудня 2014 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу та знаходиться в квартирах: № 68, № 133, № 168 по АДРЕСА_1, яка мотивована тим, що у подальшому стане неможливим або ускладненим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи, те що між сторонами виник спір, який має майновий характер без вказаного забезпечення позову може утруднитись виконання можливого рішення суду, тому суд першої інстанції помилково не забезпечив позов зазначеним способом.

Отже, суд першої інстанції помилково відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з ДТП станом на 05 грудня 2014 року знаходилася на стадії її судового розгляду, який було закінчено 08 грудня 2014 року, шляхом постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Як передбачає ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про накладення арешту на квартири №№ 68, 133, 168 по АДРЕСА_1 підлягає частковому задоволенню, а сааме колегія суддів, виходячи з принципу співмірності заявлених позовних вимог вважає можливим накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нову.

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з ДТП, задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: