Провадження № 2/161/801/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Соколовій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги від 07.07.2014 року позивач отримала право вимоги за договором позики від 27.12.2011 року щодо повернення відповідачем отриманих у позику коштів у розмірі 10 000 доларів США, які остання зобов'язувалась повернути до січня 2013 року. На підтвердження отриманих грошових коштів відповідачем надана розписка від 27.12.2011 року, що укладена в присутності свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4 15.07.2014 року на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги і тим самим повідомлено про обов'язок щодо сплати коштів новому кредитору. Проте вказане повідомлення відповідачем не отримано. Заборгованість ОСОБА_2 складає 10 721,23 доларів США. Просить суд стягнути суму заборгованості та судові витрати.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом при розгляді справи встановлено, що 27 грудня 2011 року ОСОБА_2 взяла в позику грошові кошти в сумі 10 000 доларів США у ОСОБА_5, які вона взяла для споживчих потреб, які він передав їй у АДРЕСА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказану позику ОСОБА_2 зобов'язалась повернути до січня 2013 року. На підтвердження факту передачі грошових коштів ОСОБА_5 ОСОБА_2, остання склала письмову розписку (а.с. 6).
Також судом встановлено, що 07 липня 2014 року в місті Луцьку між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги (а.с. 5). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ОСОБА_5 передає ОСОБА_1 право вимоги згідно договору позики від 27 грудня 2011 року укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_2. В результаті чого ОСОБА_1 отримала право вимагати від боржника ОСОБА_2 належного виконання всіх зобов'язань за договором позики від 27 грудня 2011 року (а.с. 5).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 належних чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед ОСОБА_1 на загальну суму 10 721,23 доларів США, з яких основний борг в сумі 10 000 доларів США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 721,23 доларів США. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виниклої заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654 гривень.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 699,31 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 699,31 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 належних чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед ОСОБА_1 на загальну суму 10 721,23 доларів США, з яких основний борг в сумі 10 000 доларів США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 721,23 доларів США. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відступлення права вимоги від 07 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в сумі 10 721,23 доларів США, з яких основний борг в сумі 10 000 доларів США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 721,23 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1 699,31 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко