У Х В А Л А

16 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова О.В.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Юровської Г.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», третя особа - прокуратура Харківської області, про визнання наказу про звільнення незаконним, визнання підстав для звільнення та дати звільнення у трудовій книжці незаконними, внесення нового запису до трудової книжки, виплату розрахунку за час надання трудової книжки,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом та посилаючись на те, що її було незаконно звільнено, просила суд визнати наказ про звільнення незаконним, визнати підстави для звільнення та дату звільнення у трудовій книжці незаконними, внести новий запис до трудової книжки, стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки з 20 червня 2013 року по 13 вересня 2013 року у розмірі 4 250,00 грн, компенсацію за невикористану додаткову відпустку у розмірі 850,00 грн, вихідну допомогу у розмірі 5 100,00 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2014 року, у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. 21, ч. 3 ст. 38, п.п. 3, 4 ст. 40, ст. 182-1, ч. 3 ст. 184 КЗпП України, а також п.п. 22, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», що потягнуло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно частини першої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Оскільки зі змісту заяви про перегляд судового рішення та клопотання про поновлення строку вбачається, що вищевказаний строк пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на:

· постанову колегії Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20 лютого 2013 року;

· постанову колегії Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 22 травня 2013 року;

· ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2013 року.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки з доданих до заяви копії ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2013 року вбачаються різні встановлені судом фактичні обставини у порівнянні із судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, вона не може бути підставою для перегляду через неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Крім того, згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК, можуть бути рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України; Вищого господарського суду України; Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Враховуючи наведене, на постанови колегії Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20 лютого 2013 року та колегії Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 22 травня 2013 року не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Таким чином, оскільки відсутні підстави, які відповідно до вимог пункту першого частини 1 статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судового рішення, у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року Верховним Судом України.

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», третя особа - прокуратура Харківської області, про визнання наказу про звільнення незаконним, визнання підстав для звільнення та дати звільнення у трудовій книжці незаконними, внесення нового запису до трудової книжки, виплату розрахунку за час надання трудової книжки, за заявою ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова Г.В. Юровська