Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1369/15Головуючий у 1-й інстанції Холод Р.С.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (надалі - ФОП ОСОБА_3.) про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, зобов'язання повернення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнила (а.с.12-14) та в якому просила розірвати договір № 669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовлення, доставки побутової техніки, укладений 20.09.2014 року; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь вартість газової плити у розмірі 4 850,0 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,0 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 20.09.2014 року між нею та ФОП ОСОБА_3 укладено договір № 669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки. З відповідачем було оговорено, що позивачу буде здійснена доставка газової плити "HANSA" виробництва Німеччини, обладнаної підсвічуванням духовки та електропідпалом, вартістю 4 850,0 грн. На підставі укладеного договору 21.09.2014 року ОСОБА_2 було доставлено газову плиту "HANSA", вартістю 4 850,0 грн. Позивач сплатила 4 450,0 грн., а в рахунок залишкових 400,0 грн. віддала стару газову плиту. На підтвердження доставки було підписано акт прийому-передачі побутової техніки. Однак, після зняття упаковки з поставленої відповідачем газової плити, ОСОБА_2 виявила, що вона не обладнана всіма функціями, які були запропоновані при покупці; зазначено іншу країну - виробника - Польща; не надано документів на газову плиту (інструкцію по використанню, гарантійний талон, сертифікати якості та ін.). Про зазначені факти позивач повідомила відповідача в телефонному режимі, а 24.09.2014 року написала заяву про розірвання укладеного договору та повернення коштів у розмірі 4 850,0 грн. 02.10.2014 року відповідач повідомив ОСОБА_2, що усі послуги, передбачені договором № 669 від 20.09.2014 року були виконанні в повному обсязі, підстав для розірвання договору немає, а у випадку, якщо товар неналежної якості, вони можуть здійснити обмін на товар належної якості. У подальшому, позивач знов зверталась до ФОП ОСОБА_3 з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, проте відповіді не надходило, тому вона була змушена звернутись до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг, зобов'язання повернення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 суму вартості газової плити у розмірі 4 450,0 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду у сумі 1 000,0 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 89,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_2 та відповідач ФОП ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким:

- розірвати договір № 669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки від 20.09.2014 року з 24.09.2014 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_3;

- стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь неї вартість газової плити у розмірі 4 850,0 грн. та завдану моральну шкоду 10 000,0 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким у позові позивача відмовити (а.с.67-70).

У судове засідання 12.03.2015 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с. 79, 81) апелянт - відповідач ФОП ОСОБА_3 та представник останнього ОСОБА_4 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки апелянта - відповідача та представника останнього у дане судове засідання та ухвалила розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта - позивача ОСОБА_2 та представника останньої за довіреністю (а.с.86) ОСОБА_5, які наполягали на апеляційній скарзі позивача та заперечували проти задоволення апеляційної відповідача, та які у тому числі на запитання колегії суддів зазначали, що сторонами вищезазначеного договору було обумовлено, що країною - виробником газової печі HANSA має бути Німеччина, газова піч має бути обладнана підсвічуванням духовки та електропідпалом, загальна вартість газової печі складає 4 850,0 грн., а тому у рахунок вартості цієї печі у сумі 400,0 грн. ОСОБА_2 була зобов'язана за договором із відповідачем передати та передала свою стару газову піч, а тому залишок вартості нової газової печі становить 4 450,0 грн.; проте, інших доказів в обґрунтування позовних вимог позивача, окрім тих, що вже є в справі, у позивача немає; газова плита була доставлена позивачеві 20.09.2014 року, у своєму позові позивач помилилась, зазначаючи дату доставки газової плити 21.09.2014 року, оскільки укладення договору, доставка плити відповідачем та підписання акту приймання - передачі відбувалось в один той самий день - 20.09.2014 року; вона особисто підписала акт прийому-передачі, проте, газова плита не відповідає обумовленим нею із відповідачем характеристикам, виробником плити є Польща, позивач не підключала та не користується цією газовою плитою, якісь документи на газову плиту надавались їй разом із доставкою газової плити відповідачем, але позивач їх детально не роздивлялась; моральна шкода позивача складає 10 000,0 грн., вона з вересня 2014 року вимушена жити без газової плити, оскільки старої немає, а новою вона не користується, останнь стоїть не підключена в її квартирі; саме, 10 000,0 грн. вона витратила на відновлення здоров'я у санаторії "Біларусь", перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а - апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст. 307 ч.1 п. 2 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи позов позивача частково у цій справі в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, як споживача, суми вартості газової плити у розмірі 4 450,0 грн., моральної шкоди у сумі 1 000,0 грн., а також в доход держави судового збору в розмірі 89,40 грн. та відмовляючи у решті позовних вимог позивача, суд першої інстанції керувався ст. ст. 23, 526, 629, 638, 1167 ЦК України, ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів", ст. ст. 10 - 11, 57, 61, 88, 209, 212-214, 215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог позивача в частині їх задоволення і не вбачав правових підстав для задоволення решти позовних вимог позивача, у тому числі щодо розірвання договору сторін № 669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки, укладеного 20.09.2014 року, через те, що за умовами п. 23 зазначеного договору останній вважається виконаним сторонами і таким, що припинив свою дію з моменту прийняття замовником замовлення (побутової техніки) та підписання акту прийому-передачі; зазначений договір не є чинним, а тому і таким, що не підлягає розірванню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Так, чинним законодавством не передбачено захисту прав споживача у спосіб, визначений оскаржуємим рішенням суду першої інстанції у цій справі, зокрема повернення грошових коштів з виконавця на користь споживача і відшкодування моральної шкоди без розірвання договору, укладеного між виконавцем та замовником - сторонами у цій справі.

Крім того, встановлено, що відповідач у цій справі - ФОП ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем, його реєстраційний номер в ЄДР - НОМЕР_1; вид діяльності - 46.18 діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.54 роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; відомості про банкрутство та припинення підприємницької діяльності - відсутні (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.12.2014 року а.с.47).

20.09.2014 року між сторонами у цій справі - ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки (а.с.3).

Згідно із п. 1 даного договору предметом останнього є те, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по наданню послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки (далі - замовлення, зокрема печі газової найменування виробу - HANSA, характеристика виробу та перелік комплектуючих - 50 х 60, вартість - 4 450,0 грн.) по відібраним зразкам (вибір моделі здійснюється покупцем по каталогам та (або) зразкам, наданим в магазині виконавця).

При цьому, суд першої інстанції не звернув належної уваги на ту обставину, що у п. 1 зазначеного договору сторін не було обумовлено, що:

1. країною - виробником газової печі HANSA має бути Німеччина,

2. газова піч має бути обладнана підсвічуванням духовки та електропідпалом,

3. загальна вартість газової печі має складати 4 850,0 грн., а тому у рахунок вартості цієї печі у сумі 400,0 грн. ОСОБА_2 зобов'язана передати та передала свою стару газову піч, а тому залишок вартості нової газової печі становить 4 450,0 грн.

Також зазначена інформація не була обумовлена сторонами у будь-яких додатках до договору, які є його невід'ємною частиною, до договору також не було додано в якості його додатку будь-якого відібраного зразку цієї газової печі із будь-якого каталогу тощо.

Згідно із угодою сторін про завдаток на побутову техніку від 20.09.2014 року ОСОБА_2 видала, а ФОП ОСОБА_3 отримав завдаток у сумі 250,0 грн. (а.с.4)

У цей же день 20.09.2014 року ОСОБА_2, як замовнику, ФОП ОСОБА_3, як виконавцем, на виконання умов вищезазначеного договору сторін було доставлено газову піч HANSA за актом прийому-передачі побутової техніки (а.с.27), належність підпису на якому саме їй, як замовнику, позивач ОСОБА_2 у суді не оспорювала.

При цьому, ОСОБА_2, як замовник, зауважень по кількості, якості, комплектності, розміру, а також вартості виробу (газової плити) до ФОП ОСОБА_3 не мала, про що було зазначено додатково у вказаному вище акті прийому - передачі від 20.09.2014 року.

Крім того, в цьому акті також було зазначено, що після підписання сторонами цього акту обов'язки виконавця вважаються виконаними у повному обсязі, а претензії замовника по кількості, якості, комплектності, розмірам і вартості виробу не приймаються.

Крім того, 20.09.2014 року ОСОБА_2 також було подано заяву на ім'я ФОП ОСОБА_3 (а.с.27), в якій вона просила останнього забрати належну їй б/у газову плиту в якості безоплатної послуги по вивозу для передачі на утилізацію.

Однак, позивач ОСОБА_2 у цій справі у своєму позові наполягала на тому, що після підписання вищезазначеного акту приймання-передачі газової плити із відповідачем 20.09.2014 року вона з'ясувала, що вищезазначена газова плита містить істотні недоліки: не відповідає обумовленим сторонами у договорі характеристикам (країна-виробник Німеччина, обладненість підсвічуванням духовки та електропідпалом), відсутні документи на газову плиту (інструкція по застосуванню, гарантійний талон, сертифікат якості тощо).

Хоча, зазначені позивачем недоліки не можна віднести до істотних в силу вимог ст. 1 ч. 1 п. 12 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до цього цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією із нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад 14-надцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Позивач ОСОБА_2 не зазначила та не надала суду першої та апеляційної інстанції належних допустимих доказів на підтвердження того, що недоліки, виявлені нею після підписання акту прийму-передачі плити 20.09.2014 року є істотними в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", свідчать про вину виробника (продавця, виконавця) у виникненні цього недоліку, та роблять неможливим чи недопустимим використання цієї газової плити за призначенням.

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Встановлено, що у матеріали цієї міститься копія сертифікату якості на вищезазначену газову плиту, період дії з 03.02.2014 року по 02.02.2015 року (а.с.42).

В силу вимог ст. 4 ч. 1 п. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до ст. 15 ч. 7 п. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих збитків.

Однак, у даному випадку саме позивач ОСОБА_2, як замовник, надавала відповідачу ФОП ОСОБА_3, як виконавцю, інформацію про те, яку газову плиту вона бажає, щоб він для неї підібрав, якої саме комплектації, замовив та доставив.

Доказів того, які характеристики повинна мати газова плита HANSA, окрім тих, що зазначені ОСОБА_2 у вищезазначеному договорі із відповідачем, у матеріалах цієї справи відсутні та позивачем суду не надані.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи позивача ОСОБА_2 про порушення ФОП ОСОБА_3 її права на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця) та придбання нею газової печі, яка не має потрібних для неї, як споживача, властивостей, не ґрунтуються на доказах, наявних у цій справі.

Крім того, загальновідомою та загальнодоступною інформацією, яка не підлягає підтвердження, є інформація про те, що бренд HANSA був заснований німецькою компанією Magotra Handelsgeselshaft, яка 10 років тому запустила виробництво побутової техніки на базі заводів польської компанії Amica Wronki S.A.

Згідно із ст. 6 ч. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2, як замовник, прийняла вищезазначену газову плиту у ФОП ОСОБА_3 за актом прийому-передачі від 20.09.2014 року без зауважень (а.с.27).

ФОП ОСОБА_3 позов позивача ОСОБА_2 у цій справі не визнав у повному обсязі (письмові заперечення а.с.24-26), доводи були заперечень продубльовані у подальшому в апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції у цій справі (а.с.67-70).

Обставини, передбачені ст. 61 ЦПК України для звільнення ОСОБА_2 від доказування при вищевикладених обставинах у цій справі, відсутні.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегією суддів апеляційного суду при вищевикладених обставинах не вбачається з боку ФОП ОСОБА_3 порушень прав ОСОБА_2, як споживача, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів" та у тому числі ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 6.

Так, в силу вимог ст. 8 ч. 1 абз. 2 п. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ст. 8 ч. 5 абз. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті), зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача та задовольнити його вимоги.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором не є продавцем чи виробником, а - виконавцем.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_2 не зверталась до ФОП ОСОБА_3 із вимогою прийняти вищезазначену газову плиту, як товар неналежної якості.

При цьому, ОСОБА_2 на запитання колегії суддів зазначала, що газова плита досі стоїть у неї, вона її не підключала та останньою не користується, якісь документи на газову плиту додавались при доставці, але вона їх детально не роздивлялась.

24.09.2014 року, 03.10.2014 року ОСОБА_2 зверталась до ФОП ОСОБА_3 із заявами про розірвання договору № 669 від 20.09.2014 року та повернення вартості газової плити в розмірі 4 850,0 грн. (а.с. 5,7).

ФОП ОСОБА_3 відмовився у добровільному порядку розривати вищезазначений договір із ОСОБА_2 та повертати кошти останній за товар (відповідь на ім'я позивача від 25.09.2014 року, а.с. 6).

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 у цій справі про розірвання договору №669 про надання послуг по підбору, комплектації, замовленню, доставці побутової техніки, укладеного 20.09.2014 року між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_3, та стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартості газової плити (печі) у розмірі 4 850,0 грн.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 у цій справі є первісними за своїм змістом до вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,0 грн. (похідних), а тому у разі відмови судом у задоволенні первісних вимог позивача у цій справі, похідні вимоги позивача також не підлягають задоволенню.

Лише при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ст. 22 ч. 2 Закону України "Про захист прав споживачів").

Крім того, ст. 4 ч. 1 п. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" зазначено лише один випадок, коли споживач має право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а саме: заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Встановлено, що газовою піччю HANSA, доставленою ФОП ОСОБА_3 споживачеві ОСОБА_2 на виконання умов вищезазначеного договору такої моральної шкоди завдано не було.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, рішення суду першої інстанції не може бути скасовано у цій справі з підстав (доводів), зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, та навпаки доводи апелянта - відповідача ФОП ОСОБА_3 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі - продажу, зобов'язання повернення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди відмовити.

Крім того, ФОП ОСОБА_3 в силу вимог ст. 88 ч. ч. 1, 5 ЦПК України як, сторона, на користь якої ухвалено рішення суду, не має сплачувати у дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, зобов'язання повернення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.