233 № 233/5929/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Міросєді А. І.,

при секретарі Ульянцевій С.А.,

за участю:

прокурора Чернякової Г.О.,

позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Костенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей виконкому Костянтинівської міської ради «про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів», -

в с т а н о в и в :

04 листопада 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з лютого 2002 року по лютий 2006 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не піклується про дитину, фінансової допомоги не надає, проживає в м. Бердянськ Запорізької області, тобто не виконує свої батьківські обов'язки. Просила: позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на її вихованні.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Прокурор Чернякова Г.О. вважала за доцільне позов задовольнити, оскільки це цілком буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини.

Представник третьої особи служби у справах дітей Костянтинівської міської ради Костенко В.Г. у судовому засіданні вважала за доцільне задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав у повному обсязі, та заперечував проти позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав, вважаючи останню безпідставною.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, представника третьої особи Костенко В.Г., представника відповідача ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, неповнолітнього ОСОБА_5 в присутності педагога ОСОБА_9, дослідивши надані докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 до 17 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 15).

Відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю та знаходиться на утриманні останньої (а.с. 11, 14).

Згідно вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в указаній нормі, є вичерпними, тому жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків.

Так в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

З'ясування фактичних обставин справи та правильна оцінка всіх зібраних у справі доказів має суттєве значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, та батьки неповнолітнього ОСОБА_5 - сторони по справі, не проживають разом з 2005 року через виниклу між ними конфліктну ситуацію, про що позивачка зазначила в позові, та з 20 червня 2012 року позивачка фактично має іншу сім'ю (а.с. 2-4, 9).

З позовом про стягнення аліментів на утримання дитини позивачка раніше не зверталась, та зразу звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Батько дитини не є хронічним алкоголіком або наркоманом, за вчинення умисного злочину щодо дитини не засуджувався (а.с. 65, 68).

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_2, відповідач не відмовляється від утримання дитини та надає дитині необхідну матеріальну допомогу.

Допитаний в порядку судового доручення відповідач ОСОБА_4 пояснив, що добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, яку надсилав поштовими переказами, купував одяг тощо (а.с. 45, 59-63).

Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради через відсутність можливості отримати пояснення з боку відповідача не вбачає можливим надати висновок про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав (а.с. 37).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, допомогу надає бабуся. Дитина не бажає спілкуватися із батьком.

Свідок ОСОБА_7 12 лютого близько 20.00 год. відповідач приїжджав за місцем мешкання позивачки та сварився, звинувачуючи її.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона з 2013 року є класним керівником дитини. Батька дитини вона не бачила, навчанням дитини цікавляться мати та вітчим.

Неповнолітній ОСОБА_5 у присутності педагога ОСОБА_9 пояснив у судовому засіданні, що з батьком він посварився, але батько передавав йому зимовий та літній одяг.

Проте, ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав.

Вказані заперечення відповідача та його представника матеріалами справи не спростовані, в тому числі і показаннями позивачки та свідків.

Крім того, позивачкою не надано жодних беззаперечних доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно сина і судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу, а тому застосовується лише після повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи за наявності виключно передбачених ст. 165 СК України підстав.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи наявні у справі докази, суд приходе до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, що було визнано відповідачем (представником відповідача) у судовому засіданні, та відмову в задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки дана вимога позивачки є передчасною, не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить вимогам сімейного законодавства, оскільки сам факт відсутності спілкування відповідача з дитиною, в конкретній ситуації, обумовлений стосунками, які склались між колишнім подружжям, і не може бути розцінений, як факт ухилення відповідача від виховання дитини. Також не підлягає задоволенню позовна вимога щодо залишення неповнолітньої дитини на вихованні позивачки, оскільки така вимога є похідною від вимоги щодо позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

На підставі ст.ст. 164, 180, 182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 6, 10, 15, 79, 212-215, 218, 367 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей виконкому Костянтинівської міської ради «про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, іпн. НОМЕР_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бердянськ Запорізької області, на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Костянтинівка Донецької області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 04 листопада 2014 року.

Стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4, іпн. НОМЕР_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бердянськ Запорізької області, на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Костянтинівка Донецької області, у відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 17 березня 2015 року. Повний текст рішення виготовлений 18 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя