У Х В А Л А Провадження № 4-с/331/4/15

ЄУН 331/7584/14-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. Запоріжжя

У складі : головуючого - судді ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі СИМОНЕЦЬ Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_2 що до накладення арешту

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою , яку уточнив 30 вересня 2014 року на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ.

В обґрунтування скарги посилався на те, що постанови державного виконавця Жовтневого відділу виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 17 жовтня 2007 року, від 05 березня 2008 року, від 28 травня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконавчому листу № 2-814/07 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частки заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, постановлені з порушенням норм матеріального права. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2007 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ? частки заробітку на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Про наявність вказаного рішення суду йому відомо не було, оскільки справа була розглянута у його відсутності без належного повідомлення.. Копію заочного рішення він отримав лише 18 вересня 2014 року. 19 вересня 2014 року від нотаріуса йому стало відомо про те , що 17 жовтня 2007 року, 05 березня 2008 року та 28 травня 2012 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт на все його майно. Вважає, що вказані постанови державним виконавцем винесені з порушенням Закону України « Про виконавче провадження, тому просить суд визнати їх неправомірними та скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали скаргу , просять суд визнати постанови про арешт майна неправомірними та скасувати їх.

Представник Жовтневого відділу ДВС ЗМУЮ проти скарги заперечує, суду надані заперечення.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 та її представник проти задоволення скарги заперечують

Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 17.10.2007 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 11.06.2007 року, виданим Жовтневим районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини доходів щомісячно.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 05.03.2008 року накладений арешт на все майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 07.10.2009 року закінчено виконавче провадження відповідно до п.10 ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження у звязку з направленням виконавчого документу за місцем роботи боржника , а саме до Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ.

Як вказує державний виконавець 13.10.2009 року з Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ надійшов виконавчий лист № 2-814 від 11.06.2007 року, оскільки боржник в Комунарському районі не працює.

14.10.2009 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 28.05.2012 року накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

Стосовно постанови від 17.10.2007 року судом встановлено зі слів державного виконавця, а також з наданої інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна , що згідно такої постанови арешт майна держаним виконавцем не накладувався , та державний виконавець зі слів державного виконавця таку постанову не виносив. Других доказів заявник стосовно цієї постанови суду не надав.

Статтею 1 ЗУ « Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів ( посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, Зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших актів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України .

Відповідно до п. 2 ст. 1, ст.. 11 ЗУ « Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і цим законом. ч. 2 ст. 30 ЗУ « Про виконавче провадження»передбаченоо , що держаний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

За ст.. 57 ЗУ « Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходиться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Таким чином , в силу наведених норм, державний виконавець для забезпечення реального виконання рішення може накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження; процесуальні дії з виконання судового рішення мають бути проведені протягом шести місяців з дня винесення постанов про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.2 ст. 74 ЗУ « Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості їз сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст.57 зУ « Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Тому керуючись, донною статтею 28.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Судом зясовано, з наданої суду довідки розрахунку від 1.02.2015 року заборгованість станом на 01.03.2009 року складає 8726 грн.12 коп. Станом на 01.02.2015 року складає 43840 грн.59 коп.

Скаржник зазначає, що стягував ОСОБА_2 отримала від нього 2000 доларів США, та надає копію розписки, але з неї не можна зробити висновок, що дана сума сплачена боржником в рахунок погашення заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» , державним виконавцем здійснено всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого документа, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Виконавчі дії проводились без порушень чинного законодавства.

Таким чином суд вважає, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 383 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанов від 28.05.2012 року та 05.03.2008 року винесених державними виконавцями Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Федченко І М.