Справа № 1309/3511/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Колошкіну П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третіх осіб Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, покликаючись на те, що відповідно до п. 2 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від №68 від 18 січня 2012 року «Про самочинне будівництво здійснене гр. ОСОБА_1.» відповідача зобов'язано демонтувати самочинно встановлений цегляний гараж розміром 5,70х13,25 м. в дворі будинків АДРЕСА_1. На виконання зазначеного розпорядження, ЛКП «Сигнівка» неодноразово попереджало відповідача про демонтаж самочинного будівництва в дворі будинків АДРЕСА_1, проте відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтував. Просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача демонтувати самочинно встановлений цегляний гараж розміром 5,70х13,25 м. в дворі будинків АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_5 є власником реконструйованої квартири АДРЕСА_2 загальною площею 139,4 кв.м.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №68 від 18 січня 2012 року «Про самочинне будівництво здійснене гр. ОСОБА_1.» відповідача зобов'язано демонтувати самочинно встановлений цегляний гараж розміром 5,70х13,25 м. в дворі будинків АДРЕСА_1. /а.с. 53№68 від 18 січня 2012 року «Про самочинне будівництво здійснене гр. ОСОБА_1.» відповідача зобов'язано демонтувати самочинно встановлений цегляний гараж розміром 5,70х13,25 м. в дворі будинків АДРЕСА_1. /а.с. 4/

Відповідно до ч. 3 ст 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №178 від 09 березня 1998 року ОСОБА_6,, ОСОБА_7, які проживають в квартирі №1 та №2 на АДРЕСА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які проживають в квартирі №1, №2, №3, №4, №7, №9 на АДРЕСА_1 погоджено будівництво цегляної споруди розміром 20,0х4,0м. під госпорадські потреби. /а.с. 141, 142/

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України та п. 4 Постановим Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо встановлення цегляного гаражу розміром 5,70х13,25 м. в дворі будинків АДРЕСА_1 саме відповідачем ОСОБА_1, оскільки згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації №178 від 09 березня 1998 року оспорюване будівництво погоджувалось ОСОБА_8 та іншим особам.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 375, 376, 391, 392 ЦК України, Законом України №280/97-ВР від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» із наступними змінами, Законом України №2780-ХІІ від 16 листопада 1992 року «Про основи містобудування» із наступними змінами, Законом України №1699-ІІІ від 20 квітня 2000 року «Про планування і забудову територій» із наступними змінами, суд,-

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третіх осіб Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництвам - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш