Номер провадження: 22-ц/785/1329/15
Головуючий у першій інстанції Бондаренко Н. В.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

20.08.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ODKTGA00000223 від 12.06.2007 року в розмірі 111 310,78 доларів США, що за курсом НБУ на 23.06.2014 року складає 1 321 258,98 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 150,50 кв.м., житловою площею 83,4 кв.м., який розташований у АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного будинку як предмету іпотеки, з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах,підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Також Банк просив суд виселити відповідача та всіх осіб які зареєстровані та/або проживають у вказаному житловому будинку у АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору ODKTGA00000223 від 12.06.2007 року ОСОБА_2 12.06.2007 року отримав кредит у розмірі 50 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 12.06.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач ОСОБА_2 12.06.2007 року уклали договір іпотеки № ODKTGA0000023, згідно з яким відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 150,5 кв.м., житловою площею 83.4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказане майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Сторонами договору іпотеки встановлена ціна предмету іпотеки в розмірі 378 750,00 грн.

21.03.2013 року з відповідачем укладено Додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якої сума заборгованості, що виникла у період с дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди, була зменшена на суму пені в розмірі 29 034,88 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.04.2023 року.

Банк зі своєї сторони умови кредитного договору виконав, а ОСОБА_2 внаслідок порушення умов кредитного договору, станом на 23.06.2014 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 111 310,78 дол. США, яка складається з:

- 69114,68 дол. США - заборгованість за кредитом;

- 3283,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 4300,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом,

- 29292,16 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

а також штрафи відповідно до Договору:

- 21,06 дол. США - штраф (фіксована частина).

- 5299,51 дол. США - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, Банк просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.4-5).

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено (а.с.48-49).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд 1-ої інстанції виходив з того, що на день ухвалення рішення по даній справі набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який встановлює заборону відчуження спірного майна без згоди власника і були підстави та умови для його застосування, що не позбавляє права позивача, при зміні підстав обраного способу захисту, повторно звернутися до суду з позовом.

Колегія вважає, що такий висновок суду є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, до яких вірно застосовані норми матеріального права.

Судом встановлено, що 12.06.2007 року ОСОБА_2 уклав із ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір, відповідно до умов якого отримав кредитні кошти у розмірі 50 000, 00 дол. США.

На забезпечення виконання вказаного договору, Банк того ж дня уклав з ОСОБА_2 договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок загальною площею 150,50 кв.м., житловою площею 83,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок належить відповідачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу.

Пред`являючи позов, Банк посилався на те, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість на загальну суму 111 310,78 дол. США, яку боржник, будучи одночасно і майновим поручителем, не зважаючи на вимоги, не погасив, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.06.2014 року до ухвалення рішення судом 1-ої інстанції набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальником/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Суд 1-ої інстанції, виходячи із положень вищевказаного Закону, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно дійшов до вірного висновку, що в задоволенні вимог Банка, слід відмовити в повному обсязі.

Доводи скарги про те, що даний Закон розповсюджується лише на примусове стягнення майна і не скасовує взагалі положень ЦК України, Законів України "Про заставу" і "Про іпотеку" щодо права іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки та не звільняє іпотекодавців від обов'язків, передбачених договорами іпотеки, є безпідставними, так як Закон встановлює як заборону ухвалення рішення про звернення стягнення на житлове майно, яке є предметом іпотеки, так і заборону відчуження такого майна за рішенням суду, що не позбавляє права позивача повторного звернення до суду після закінчення дії цього Закону.

Інших правових доводів скарга не містить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду 1-ої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук