Дата документу 18.11.2015 Справа № 554/1859/15-ц
Провадження № 2/554/1445/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі Шевченку О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12 жовтня 2014 року він уклав з ФОП ОСОБА_2 , згідно з яким останній зобов'язався організувати роботу по виготовленню і передачі йому у власність ПВХ конструкції по розцінкам виконавця, а саме : профіль ПВХ LIDER, колір - ламінат, загальною площею 1,591 кв.м. Вартість виробів складає відповідно до договору 3600 грн., з яких позивачем було сплачено 1600 грн. При укладенні договору на його вимогу відповідачем не було надано сертифікат якості на виріб та інформацію про виробника чи постачальника, чим було порушено п.3.3 договору та ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів". Схема вхідних дверей не була узгоджена з ним та йому не було надано розрахунок вартості виробу та ціна була високою у порівнянні із цінами таких же виробів в інших виробників. Протягом двох місяців відповідач не приступив до виконання умов договору. На протязі цього часу він неодноразово звертався до відповідача, але чіткою відповіді не отримав. Відповідач включив до умов договору несправедливі умови, а саме : встановив обов'язковими умови, при яких він повинен самостійно ознайомитися із якістю товару та іншими даними про товар, тоді як йому не було надано інформації про виробника та сертифікату якості на товар, в результаті чого він не мав можливості ознайомитися з цими умовами до укладання договору. Тому є всі підстави для визнання договору недійсним на підставі ст.ст.115,203 ЦК України. Діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, так як відповідач не надав йому сертифікат якості, креслення на виріб, розрахунок ціни на виріб, не виконав свої зобов'язання за договором та не передав у власність замовлений товар Позивач просить визнати недійсним договір, укладений між ним та відповідачем 12 жовтня 2014 року, повернути сплачену за товар грошову суму у розмірі 1600 грн. та стягнути на його користь моральну шкоду у сумі 1000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Надав суду пояснення про те, що відповідач зобов'язався доставити йому двері, але до цього часу двері так і не доставив і не повернув сплачені ним кошти у сумі 1600 грн. Відповідач йому нічого не показував, двері він бачив на фото.

Представник відповідач з позовом не погодилася. Надала суду пояснення про те, що сертифікат якості на товар є і на вимогу позивача він йому був би наданий. Умовами договору передбачено, що позивач сплачує завдаток у сумі 1600 грн. та після того, як він заплатить повністю 3600 грн. товар йому доставляється. Але позивач залишок вартості товару у сумі 2000 грн. так і не сплатив, а тому товар йому не було виготовлено та доставлено. Ніяку моральну шкоду відповідач позивачу не завдав, так як позивач сам порушив умови договору.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Відповідно до п.4 вищевказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості.

У судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2014 року позивач та відповідач уклали договір, згідно з яким відповідач зобов'язався організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції по розцінкам виробника, а позивач зобов'язався оплати і прийняти готові вироби і роботу згідно з умовами договору.

Умовами договору встановлено, що загальна площа виробу складає 1,591 кв.м., колір - ламінат, профіль ПВХ - LIDER, вартість виробу - 3600 грн., задаток - 1600 грн., борг до передачі у власність - 2000 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що після виконання п.3.1 - замовник зобов'язується сплатити вартість виробу у сумі 3600 грн.- виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 днів з моменту укладення договору.

Зі вказаного договору вбачається, що сторони в момент його підписання дійшли згоди з усіх істотних умов, в тому числі обумовили умови його виконання.

У судовому засіданні позивач підтвердив, що договір ним було підписано, умови договору читала його дружина, яка підтвердила, що договір складено вірно.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно приписів ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що в момент укладення договору він не був належним чином ознайомлений з умовами оскаржуваного договору, чи те що його було навмисно введено в оману.

При укладенні договору позивач отримав вичерпну інформацію щодо умов та предмету договору, жодних застережень щодо викладених обставин у нього не виникло, про що свідчать його особистий підпис у договорі, докази того, що відповідач на його вимогу не надав відомості про виробника та сертифікат якості на вироби позивачем не надано.

Сам же факт небажання з боку позивача виконувати умови договору та сплатити вартість товару не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання недійсним договору від 12 жовтня 2014 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ФОП ОСОБА_2, є безпідставними. Оскільки даний договір є чинним, підстав для стягнення з відповідача на його користь суму завдатку в розмірі 1600 грн. немає.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.4 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів», право споживача на відшкодування моральної шкоди можливе тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Беручи до уваги, що позивачем не надані докази про заподіяння йому такої шкоди відповідачем, умовами укладеного договору на виготовлення продукції також не передбачено стягнення моральної шкоди, а тому відсутні підстави для її стягнення, у зв'язку з чим вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10,11, 60,212-215, 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Кулешова