СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Кредитної спілки «КС Володар» про визнання нікчемними угод, відшкодування моральної шкоди, стягнення матеріальних затрат та притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

23.11.2015 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

24.11.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та в цей же день матеріали позову отримані головуючим по справі.

Ухвалою суду від 24 листопада позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, про які судом позивачеві чітко зазначено, а саме.

Так, позивач просить суд:

- визнати нікчемними угоди, укладені між сторонами, а саме договір «Гарант» №ДВ-5932 від 07.11.2014 та №ДВ-6682 від 17.03.2015 та повернути позивачеві суму банківського вкладу в розмірі 25 000,00 грн., вступний внесок в сумі 10 000,00 грн., залишок невиплачених відсотків за жовтень місяць 2015 року в розмірі 172,54 грн., на загальну суму 25 202,54 грн.,

- стягнути спричинену моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.,

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем транспортні витрати, пов`язані із поїздками позивача до офісу відповідача, в юридичні фірми за консультаціями, інші правозахисні організації «для з`ясування ситуації» у період з 06 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року в сумі 105,00 грн., які позивач витратив на поїздки у громадському транспорті,

- притягнути відповідач до кримінальної відповідальності.

Проте, всупереч імперативним вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України позивач не виклав обставини на підтвердження своїх доводів, так, зокрема, не викладено чому відповідач вважає договори нікчемними. Так, слід відмежовувати чи питання постає про нікчемність чи про недійсність вищезазначених договорів. ЦК України прямо передбачені умови визнання недійсними цивільних договорів, проте, позивач жодним чином не зазначає, в чому полягає така їх недійсність (нікчемність) із обґрунтуваннями конкретними статтями ЦК України.

В порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України також позивач не зазначив доказів на підтвердження цього. Цивільно-процесуальне законодавство вимагає від позивачів зазначення всіх таких доказів, а вже представлення їх суду можливе на наступних стадіях процесу.

Позивач всупереч п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначив ціну позову, хоча ним заявлено вимоги матеріального характеру.

Всупереч ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не долучений оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Саме посилання позивача на Декрет КМУ «Про державне мито» суд вважає помилковим, оскільки зазначений документ втратив чинність.

На сьогоднішній день Законом України «Про судовий збір» прямо передбачений обов`язок кожної особи, яка звертається в суд із заявами ч позовами сплатити судовий збір за ставками, які в ньому самому наведені.

Так, за позовні вимоги матеріального характеру належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 487,20 грн., та не більше 6 090,00 грн.

Вказані кошти повинні бути сплачені на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 300 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)

Більше того, відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2015 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» кожна вимога є окремим об`єктом справляння судового збору. Відтак, позивачу належить сплатити за кожну вимогу.

Щодо вимоги про визнання угод нікчемними або недійсними, то це вимоги нематеріального характеру, за звернення до суду із ними необхідно сплатити 487,20 грн.

Щодо вимоги про стягнення суми моральної шкоди.

Також пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався, не зазначено, в чому саме вона полягає, та чому саме такий розмір її зазначений.

Вбачається, що позивача цікавить вимога про стягнення суми банківського вкладу за певним договором, проте викладені обставини позову зазначені таким чином, що ця вимога випливає із обов`язковим визнанням певних договорів нікчемними (недійсними)

Щодо вимоги про порушення кримінальної справи чи то притягнення певних осіб до кримінальної відповідальності, то ці вимоги взагалі не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, оскільки із такими вимогами слід звернутися до правоохоронних органів.

Позивач також не зазначив код ЄДРПОУ відповідача як юридичної особи для перевірки місцезнаходження Кредитної спілки "КС Володар" в Солом`янському районі м. Києва і дотримання позивачем правил підсудності звернення до суду.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як вбачається із зворотного повідомлення, позивач отримав вищезазначену ухвалу суду 04.12.2015, проте до даного часу недоліки позову не уснув.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кредитної спілки «КС Володар» про визнання нікчемними угод, відшкодування моральної шкоди, стягнення матеріальних затрат та притягнення до кримінальної відповідальності,- визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Кицюк