Провадження № 2/702/59/15
Справа № 702/57/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря - Прилуцької О.І.,

представника позивачки - ОСОБА_1, представника відповідачки - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування частини будинку,

в с т а н о в и в :

Позивачка 19.01.2015 року звернулася в суд із позовом про розірвання договору дарування частини будинку.

Підставою своїх вимог позивачка вважає те, що 08.10.2007 року нею був укладений договір дарування, за яким ? частини-житлового будинку за АДРЕСА_1 вона подарувала ОСОБА_5. Відчужувана частина житлового будинку належала позивачці на підставі Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Монастирищенською державною нотаріальною конторою 08.02.2005 року за реєстровими номерами 16 і 18, зареєстрованих Монастиришенським виробничим підрозділом Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.03.2005 року та в книзі № 8, номер запису 484, реєстраційний № 6718710.

Співвласником вказаного будинку є ОСОБА_6, якій належить ? будинку. ОСОБА_6 є матір"ю колишнього чоловіка позивачки - ОСОБА_7, який помер в 2003 році. Після смерті ОСОБА_7 позивачка прийняла спадщину. В шлюбі з ОСОБА_7 народилося двоє дітей. Пізніше позивачка переїхала жити з дітьми в с.Шабастівку, а будинок вирішила відчужити комусь із членів сім'ї померлого чоловіка. Вищевказану частину будинку позивачка передала в дар саме ОСОБА_5, у зв'язку із тим, що на момент дарування ОСОБА_5 був чоловіком ОСОБА_8, яка є дочкою ОСОБА_6. На момент вчинення правочину позивачка вважала, що ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_8. З ОСОБА_8 в позивачки склались гарні стосунки, а тому позивачка вчинила правочин дарування, щоб це було окремо визначене майно ОСОБА_5, як члена сім'ї ОСОБА_8. Нещодавно позивачка від ОСОБА_8 дізналася, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Із розмови з ОСОБА_8 позивачка дізналась, що ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, але фактично проживав більш ніж 20 років з іншими жінками, в тому числі із ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 прийняла спадщину, в тому числі і на ? частини житлового будинку за АДРЕСА_1, яка була подарована позивачкою ОСОБА_5 Про факт існування цивільної дружини вона не знала. Про наслідки, які можуть бути після смерті обдарованого, вона також не знала, оскільки вважала дружиною саме ОСОБА_8. Як вже було зазначено вище, відчужувана частина житлового будинку належала позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. В спірному будинку позивачка тривалий час проживала з чоловіком. В цьому будинку народилися та зростали діти, а тому будинок має для позивачки велику немайнову цінність та пам'ять.

Оскільки вона не знала, і не могла знати про офіційний шлюб з іншою жінкою, в якому перебував обдарований, вважає, що даний факт створює загрозу безповоротної втрати дарунка. Після смерті обдарованого на даний дарунок претендує його дружина -особа, яку позивачка не знала і не знає.

Позивачка вважає, що договір дарування після передання речі та його повного виконання може бути в судовому порядку розірвано за вимогою дарувальника, який подарував нерухому чи іншу особливо цінну річ. Стаття 727 ЦК містить посилання на можливість дарувальника розірвати вже укладений та виконаний договір дарування при наявності певних підстав, а саме на те, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність (п.2 ст.727). Аналізуючи також наступну ст.728 ЦК, треба дійти висновку, що до вимог про розірвання договору дарування, у тому числі за вищевикпаденими підставами, застосовується позовна давність в один рік (посилання на цей строк також міститься у п.5 ч.2 ст.258 ЦК). Оскільки ж ст.728 ЦК не містить особливостей початку перебігу позовної давності, в цих питаннях діє загальне правило ч.1 ст.261 ЦК-перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Хибним є уявлення про те, що ця скорочена позовна давність в один рік у таких випадках обчислюється з часу укладення договору-до цього немає ні законодавчих, ні фактичних підстав: з часу укладення договору жодне право дарувальника не порушується і перебіг строку позовної давності не починається взагалі. Позивачка вважає, що повністю виконаний договір дарування, який з моменту передання дарунку є виконаним й припиненим (ст.599 ЦК) через невідомо який довгий час може бути розірваний у судовому порядку за обставин, визначених законом. Викладене підтверджується матеріалами, доданими до позову та іншими доказами, які будуть надані суду до початку розгляду справи по суті. Просить винести рішення, яким розірвати договір дарування ? частини житлового будинку за АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав в суд заперечення від 15.02.2015 року, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими належними доказами, не визнав їх, просить застосувати до позовних вимог ОСОБА_3 позовну давність 1 рік, відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подала.

Представник позивачки ОСОБА_1, позов підтримав повністю, просить його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подала.

Представник відповідачки ОСОБА_2 позов не визнав повністю, підтримав своє заперечення на позовну заяву, просить застосувати до позовних вимог позовну давність 1 рік, відмовити позивачці в задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_8 показала, що з 1981 року знає ОСОБА_3, яка одружилась з її братом ОСОБА_7 і вони проживали в хаті АДРЕСА_2, було тісно. В 2002 році її брат ОСОБА_7 помер, ОСОБА_3 прийняла спадщину після чоловіка і стала власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, і відчужила її ОСОБА_5, який вже чотири роки проживав з нею (із свідком ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу. Вона, ОСОБА_5, її двоє дітей були в добрих відносинах з ОСОБА_3 ОСОБА_3 не знала, що ОСОБА_5 перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, а з нею проживав без реєстрації шлюбу. Вона прожила з ОСОБА_5 9 років. Вона знала, що в нього до неї було три дружини, з першою в нього є син, друга - відповідачка і третя ОСОБА_10. Вона з ними була знайома. Коли її було 5 років, батько їх покинув і вона, два її брати з матір»ю своєю працею самі будували цю хату. ОСОБА_3 проживала в даному будинку з 1980 чи 1982 року по 2007 рік. Договір дарування оформляла і підписувала від імені дарувальниці вона за довіреністю ОСОБА_3, оформляли дарування, щоб обійти податки. ОСОБА_5 сам підписував договір дарування. разом працювали, проживали. Батько покинув їх, коли її було 5 років і вони проживали з матір»ю.

Свідок ОСОБА_11 показала, що з ОСОБА_3 знайома давно, вона приїхала в село Цибулів, одружилася з її сусідом ОСОБА_7 і почали жити у хаті матері ОСОБА_7, там жила ще сестра ОСОБА_7 ОСОБА_12 - її однокласник. ОСОБА_12 після восьмого класу пішов на трактор, діти самі будували цей будинок, в глинищі робили вальки, возили на візку. ОСОБА_7 працював на «Машзаводі», давали квартиру, він відмовився. У ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було двоє дітей, ОСОБА_7 помер, ОСОБА_3 залишила ту частину будинку, в якій вони жили сестрі чоловіка ОСОБА_8, бо на той час у ОСОБА_8 було уже двоє дітей. ОСОБА_5 знала, він жив постійно з ОСОБА_8 в хаті матері як чоловік. Вона не знала на кому була хата. В кінці 2014 року зі слів ОСОБА_3, вона дізналась, що материну хату переоформили друга жінка ОСОБА_5, вона вважала, що будинок на ОСОБА_6 - матері ОСОБА_6.

Дослідивши матеріали справи враховуючи позицію сторін, суд вважає що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1, від 08.10.2007 року, до задоволення не підлягає з врахуванням наступного.

Стаття 717 ЦК України предбачає, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Договір дарування відноситься до реальних договорів.

Для укладення договору дарування необхідна згода обох сторін - не лише бажання дарувальника, а і згода обдарованого. Згода обдарованого вбачається в діях особи, що приймає подарунок.

З матеріалів справи, з тексту позовної заяви, з показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що позивачка добровільно, усвідомлюючи наслідки договору дарування, уклала договір дарування ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1.

Обдарований в добровільному порядку погодився прийняти і прийняв в дар ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1, своїми коштами утримував подарований йому житловий будинок.

Договір дарування від 08.10.2007 року укладений сторонами без будь-яких умов і відповідно до ст.717 ЦК України є договором дарування з відповідними наслідками.

З тексту договору дарування від 08.10.2007 року вбачається, що під час укладення договору дарування дарувальниця стверджувала, що договір не укладається під впливом тяжкої для дарувальника обставини; дарування здійснюється за доброю волею, без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного так і морального; сторони підтвердили, що укладення договору відповідає їх інтересам; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому.

В тексті позовної заяви зазначено, що позивачка вчинила правочин дарування, щоб це було окремо визначене майно ОСОБА_5 як члена сім»ї ОСОБА_8

Доказів, які б стали підставою для задоволення позовних вимог, позивачем суду не надано. Договір дарування від 08.10.2007 року відповідає вимогам ст.ст.203, 207, ст.717, ч.2 ст.719 ЦК України, доказів порушення діючого законодавства при його укладенні суду не надано.

Ст.727 ЦК України містить в собі вичерпний перелік підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника. Доказів наявності підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника, передбачених ст.727 ЦК України, позивачкою суду не надано, судом таких підстав не встановлено.

Сам факт відчуження ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1, позивачкою 08.10.2007 року особі, з якою вона не перебувала в родинних відносинах, видача нею довіреності на укладення договору відчуження від її імені свідку ОСОБА_8, та той факт, що позивачка переїхала з дітьми на проживання в с.Шабастівку Монастирищенського району Черкаської області, про що позивачка вказала в тексті позовної заяви, спростовує те, що ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1, має для дарувальника велику немайнову цінність.

Доказів того, що ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1 становить історичну, наукову, культурну цінність, загрози безповоротної втрати дарунку, що має для дарувальника велику немайнову цінність, того, що майно може бути знищене або істотно пошкоджене внаслідок недбалого ставлення обдарованого до нього, в результаті чого дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, суду не надано.

Спадкодавець ОСОБА_4 не може бути відповідачем за позовом про розірвання договору дарування, оскільки вона не була учасником цього договору.

Відповідно до ст.728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

З матеріалів справи вбачається, що договір дарування між сторонами укладений 08.10.2007 року, до суду з позовною заявою позивачка звернулася 19.01.2015 року, тобто з пропуском позовної давності.

Поважних причин пропуску позовної давності позивачка не надала, представник відповідача просить суд застосувати позовну давність.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування ? частини-житлового будинку АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу 08.10.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2908, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 202, 203, 207, 208, 209, 256, 257, ч.4 ст. 267, 325, 328, ст. 717, ч.2 ст. 719, ст.728 , 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України; ст.ст.57, 59, 65 СК України; ст.ст.3, 5, 6, 7, 8, 10, 158-159, 169, 208-209, 212-215, 223-233, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування частини будинку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Монастирищенський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко

Повне рішення складене 16.03.2015 року.

Провадження № 2/702/59/15

Справа № 702/57/15-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

12 квітня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря - Прилуцької О.І.

представника позивачки - ОСОБА_1, представника відповідачки - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування частини будинку,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування частини будинку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Монастирищенський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко