АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Слободянюк С.В.

при секретарі: Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що відкрилась після смерті його діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справа № 759/7144/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/14303/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 Від дідуся він знав про наявність заповіту на його ім`я, який складено 26.12.2005 року. 20.12.2010 року він звернувся до нотаріальної контори та пересвідчився у існуванні такого заповіту. Спадкове майно складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та гаража за адресою: АДРЕСА_2. 21.07.2014 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про поновлення строків для прийняття спадщини, але отримав відповідь про необхідність вирішення цього питання у судовому порядку. Вважає, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично до зими 2009 року проживав разом з дідусем та знав про заповіт на своє ім`я, але незадовго до смерті дідуся невідомі особи відсторонили дідуся від спілкування з ним.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання від 13.03.2015 року проведено заміну відповідача на належного - ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4

Ухвалою суду від 13.03.2015 року справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що позивач був позбавлений можливості подати заяву, оскільки факт смерті від нього було свідомо приховано, а коли він пізніше дізнався про смерть, провів певні дії, які свідчать про наявність у нього інтересу до спадщини діда. Крім того, він був єдиним спадкоємцем після померлого, тому вважав, що його права застережені наявністю заповіту. Крім того, суд не взяв до уваги, що між сторонами існував судовий спір, предметом якого, в тому числі, було право померлого на частину спадкового майна після смерті свого сина ОСОБА_8

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_9 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який являється дідом ОСОБА_1.

26.12.2005 року ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого останній заповів ОСОБА_10 все своє майно. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 та гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

21.07.2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про поновлення строків для прийняття спадщини та отримав відповідь про те, що дане питання вирішується у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

Як на поважність причини пропуску такого строку заявник вказував на те, що проживав із спадкодавцем до зими 2009 року та був впевнений у тому, що при наявності заповіту має право на спадщину.

Поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані лише ті обставини, які пов'язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач як на підставу позову не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не пов'язані з об`єктивними, непереборними труднощами для вчинення цих дій.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 26.09.2012 року № 6-85цс12 та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

З наданих позивачем доказів вбачається, що останній протягом шестимісячного строку звертався до нотаріальної контори (як вказує позивач для з`ясування питання наявності заповіту), так і відділу РАЦС з питання отримання повторного свідоцтва про смерть, а відтак мав можливість подати заяву про прийняття спадщини.

Наявність між сторонами іншого спору на розгляді у суді будь - яким чином не перешкоджає спадкоємцям зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді