Провадження № 22-ц/783/1463/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Куцика І.Б.

та з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Говерла" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Говерла" про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Говерла» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Говерла» на користь ОСОБА_2 36696 (тридцять шість тисяч шістсот дев'яносто шість) грн. заборгованості по заробітній платі.

Допущено негайне виконання рішення в частині присудження ОСОБА_2 виплати заробітної плати у межах суми платежу за один місяць - в розмірі 3058 (три тисячі п'ятсот вісім) грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ТзОВ «Футбольний клуб «Говерла».

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду про наявність заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 36696 грн. є наслідком неповного з'ясування обставин справи, оскільки, при встановленому розмірі заробітної плати у розмірі 2000 грн. на місяць, пропрацювавши неповних 9 місяців, позивач міг максимально отримати 18 000 грн., а не 36696 грн. Вказує, що гарантійний лист не може встановлювати розмір заробітної плати, оскільки, відповідно до ст. 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін, а укладаючи трудовий контракт сторони дійшли згоди, що розмір заробітної плати визначається згідно штатного розкладу. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового договору.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14.10.2013 року позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Говерла» на підставі трудового контракту №392 на посаді футболіста-професіонала та 01.07.2014 року звільнений з роботи за згодою сторін /а.с. 7/.

П. 4.2. трудового контракту № 392 встановлено, що за сумлінне виконання своїх обов'язків футболіст може отримувати додаткову виплату, розмір, умови і порядок виплати якої визначаються у додатковій угоді до даного контракту. Додаткова виплата, що виплачується відповідно до Додаткової угоди не є заробітною платою у розумінні ст. 94 КЗпП України. Додаткова виплата може виплачуватись футболісту як Клубом, так і третіми особами (благодійниками, меценатами, фізичними і юридичними особами) /а.с. 37/.

З матеріалів справи, а саме з гарантійного листа №304 від 01.07.2014 року вбачається, що керівництво ТОВ «Футбольний клуб «Говерла» гарантує футболісту-професіоналу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт: серія НОМЕР_1) виплатити додаткові виплати за січень-червень 2014 року в сумі 2400 доларів США. Станом на 05.12.2014 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 2400 доларів США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 36696 грн. відповідно до курсу НБУ /а.с. 8/.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ТЗОВ «Футбольний клуб «Говерла» 36696 грн. заборгованості по додатковій виплаті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Висновок суду першої інстанції про те, що сума 36696 грн. є заборгованістю із заробітної плати є неточним, однак таким, що не вплинув на правильність вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення лише з формальних міркувань.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п. 1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольного клубу «Говерла» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська