АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1456/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Матвієнко М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договорів позики недійсними , -

в с т а н о в и л а :

05 березня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 про стягнення боргу, посилаючись на те, що згідно договору позики від 26 вересня 2008 року ОСОБА_7 позичив у нього 39200 грн. на купівлю напівпричепа «KRONE».

Позивач зазначає, що 26 вересня 2008 року відповідач ОСОБА_7 позичив у нього 90700 грн. на купівлю вантажного автомобіля «IVEKO».

29 вересня 2008 року ОСОБА_7 згідно договорів позики позичив у нього 93000 грн. на купівлю вантажного автомобіля «IVEKO» та 34400 грн. на купівлю напівпричепа «SCHMITZ».

16 квітня 2009 року відповідач ОСОБА_7 на купівлю автокрана з комплектуючими, установку на автомобіль «КАМАЗ» позичив у нього 847000 грн., що підтверджується договором позики.

Позивач вказує, що згідно вищевказаних договорів позики, між ним та ОСОБА_7 було укладено договори застави вказаних транспортних засобів.

Позивач ОСОБА_6 зазначає у позові, що на підставі вказаних договорів позики, ОСОБА_9 позичив у нього 1104200 грн., які і просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 на свою користь.

15 квітня 2015 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договорів позики недійсними, посилаючись на те, що в провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_7 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до неї про розподіл спільного майна подружжя. Транспортні засоби, на придбання яких ОСОБА_7 ніби - то позичав кошти у ОСОБА_6,. і з приводу яких, в подальшому ніби - то було укладено договори застави, є предметом спору.

ОСОБА_8 зазначає у позові, що оскільки транспорті засоби були придбані нею та ОСОБА_9 у шлюбі, то діє законодавча презумпція того, що вони є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, що випливає із ст.ст. 60, 61 СК України. Тому вона просила суд визнати недійсними договори позики, укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 26 вересня 2008 року, 29 вересня 2008 року та 16 квітня 2009 року та договори застави від 09 жовтня 2008 року, 10 жовтня 2008 року, 15 жовтня 2008 року та 29 червня 2009 року.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договорів позики недійсними зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розподіл спільного майна подружжя.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку, направивши до суду апеляційну скаргу. Апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала необґрунтована, незаконна, та така, що порушує права позивача та безпідставно перешкоджає подальшому розгляду справи. Просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2015 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, його представника, відповідача, третю особу та її представника, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зупиняючи провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, про зупинення провадження у справі підлягає до задоволення, так як воно не суперечить чинному законодавству і не порушує інтереси сторін у справі.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки даний висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону, є помилковим, так як відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи 15 квітня 2015 року під час попереднього розгляду справи від третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі, оскільки на розгляді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа № 695/1750/13-ц за її позовом до ОСОБА_7 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до неї про розподіл спільного майна подружжя, до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі, так як транспорті засоби, на придання яких ОСОБА_7 позичав кошти у ОСОБА_6, та з приводу яких було укладено договори застави, є предметом спору у вищевказаній справі, а саме: ОСОБА_8 просить визнати їх об'єктами права спільної сумісної власності подружжя та включення у розподіл спільного майна, а ОСОБА_7 просить визнати ці транспортні засоби його особистою приватною власністю як фізичної особи-підприємця.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до абз. 4 п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, повинен зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Виходячи із даної норми закону, та роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно виходив з того, що клопотання третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору про зупинення провадження у справі не суперечить чинному законодавству і не порушує інтереси сторін у справі, оскільки розгляд цивільної справи № 695/1750/13-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розподіл спільного майна подружжя не вплине на можливість подальшого розгляду даної справи так як, між справами, що розглядаються у Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області, немає тісного матеріально-правового зв'язку, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи. Навпаки, розгляд даної справи по суті сприятиме повному та всебічному розгляду справи щодо встановлення обсягу спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, оскільки у порушення вимог ст. 210 ЦПК України, у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2015 року вказано про доцільність зупинення провадження у справі та не наведено мотивів і не зазначено, в чому саме полягає необхідність зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що питання щодо зупинення провадження у даній справі судом першої інстанції вирішено всупереч нормам процесуального права, що є підставою для скасування вказаної вище ухвали, а матеріали справи підлягають направленню для продовження розгляду до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 4 ч.1 ст. 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи ОСОБА_8, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договорів позики недійсними - скасувати, а справу направити до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :