Ухвала

іменем україни

22 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Морський» і Національного банку України про стягнення коштів (повернення депозиту), за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2013 року між ним та банком було укладено договір банківського вкладу строком до 28 липня 2014 року та відкрито депозитний рахунок, на який позивачем було внесено 1000 грн. З урахуванням укладених додаткових угод від 05 вересня 2013 року та від 31 січня 2014 року до договору банківського вкладу, позивач передала, а ПАТ Банк «Морський» прийняв на відкритий депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 12 051 000 грн. Відповідно до умов вказаного договору за використання грошових коштів, розміщених на депозитному рахунку позивача, відповідач щомісячно нараховує та виплачує останньому відсотки на суму вкладу із розрахунку 21 % річних. 03 червня 2014 року було укладено додаткову угоду до договору банківського вкладу, відповідно до умов якої строк дії договору банківського вкладу було змінено до 03 червня 2014 року. 03 червня 2014 року ПАТ Банк «Морський» мав би повернути позивачу 12 256 501,49 грн, однак, до теперішнього часу зазначені кошти не повернуто. 11 червня 2014 року позивачем було направлено до ПАТ Банк «Морський» листа про негайне погашення заборгованості за договором банківського вкладу. 17 червня 2014 року відповідач повідомив ОСОБА_4 про неможливість виконання своїх зобов'язань у зв'язку із відкликанням та анулюванням банківської ліцензії, а також привласненням його грошових коштів Національним банком України у розмірі 5 981 211,05 грн. Вираховуючи викладене, ОСОБА_4 просила позов задовольнити, оскільки ПАТ Банк «Морський» не повернув їй у визначені договором строки суму вкладу та не сплатив суму нарахованих процентів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Києва від 31 липня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ Банк «Морський» на користь ОСОБА_4 12 051 000 грн суми вкладу за договором банківського вкладу від 31 березня 2013 року та 205 501,49 грн відсотків за вказаним договором, а всього 12 256 501,49 грн. Зобов'язано Національний банк України перерахувати грошові кошти ПАТ Банк «Морський» у розмірі 5 981 211,05 грн, що знаходяться на рахунках Національного банку України, ПАТ Банк «Морський» у рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 за договором банківського вкладу 31 березня 2013 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Національного банку України перерахувати грошові кошти ПАТ Банк «Морський» у розмірі 5 981 211,05 грн, що знаходяться на рахунках Національного банку України, ПАТ Банк «Морський» у рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 за договором банківського вкладу 31 березня 2013 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на касаційну скаргу Національний банк України зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, у процесі розгляду справи апеляційним судом не порушені норми матеріального та процесуального права, а тому це судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального і матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вимог до Національного банку України та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог, апеляційний суд вірно виходив із того, що між позивачем та Національним банком України не існує договірних чи будь-яких інших зобов'язань, які б надавали право в порядку захисту порушеного права ОСОБА_4 на отримання суми вкладу та суми нарахованих відсотків (чи їх частини) покладення на Національний банк України обов'язку перерахування позивачу грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за договором банківського вкладу від 31 березня 2013 року. Позивачем не доведено, що у спірних правовідносинах належні їй кошти знаходяться на рахунку Національного банку України.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук Т.О. Писана Г.В. Юровська