Справа № 361/8486/14 Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/2488/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 26 26.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Франюк Т.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та уточнюючи позовні вимоги просив у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ТКФ 16.09.2011 62-2012 від 28 серпня 2012 року в розмірі 478 131,72 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, які належать відповідачці, шляхом реалізації на прилюдних торгах у рамках виконавчого провадження, за ціною продажу визначеною суб'єктом оціночної діяльності на дату проведення торгів, при примусовому виконанні рішення суду, та стягнути із відповідача витрати, понесені при подачі даного позову до суду

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, укладеного між ним та відповідачкою, та Договором № 1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, відповідачці надано кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії на споживчі потреби у сумі 403 796,59 грн., з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту - не пізніше 27 серпня 2019 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ним та відповідачкою був укладений Іпотечний договір від 28.08.2012 року, згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно:

- житловий будинок, загальною площею 228,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідачка зобов'язалася своєчасно погашати заборгованість за кредитом та своєчасно сплатити проценти за користування кредитом у порядку передбаченому Кредитним договором.

Зазначав, що зобов'язання Позичальника за Кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування відповідачкою не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.01.2015 року становить 478 131,72 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду , відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2012 року між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № ТКФ 16.09.2011 62-2012 , відповідно до п. 2.1. якого Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у сумі 507 500 (п'ятсот сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. на споживчі потреби, яка зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі, у встановлені терміни, згідно вимог цього Договору.

Доказом про видачу Банком відповідачці вищевказаного розміру кредиту є наявна у матеріалах справи копія платіжного доручення.

За змістом п. 1 Договору № 1 від 21 березня 2014 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № ТКФ 16.09.2011 62-2012 від 28 серпня 2012 року, п. 2.1. розділу 2 «Предмет договору» Кредитного договору викладено у наступній редакції: «2.1. Банк надає Позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії у сумі 403 796,59 грн. на споживчі потреби, а Позичальник повинен повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі, у встановлені терміни, згідно вимог цього Договору».

Відповідно до п. 2.2. Договору кінцевим терміном повернення кредиту є 27 серпня 2019 року.

Проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 23 % (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору проценти за кредитом та заборгованість за кредитом сплачуються Позичальником у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 10 числа кожного наступного місяця з дати видачі кредиту та в повному розмірі в день погашення заборгованості на рахунок вказаний у пункті 3.6. Договору.

Згідно п. 3.9. Договору Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або сум неустойки, передбачені цим Договором, при настанні будь-яких перелічених у цьому пункті обставин, зокрема і невиконанням Позичальником у строки свої обов'язки по сплаті частини кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом, передбачені цим Договором.

Зі змісту п. 5.2. Договору вбачається, що відповідачка зобов'язалася погасити заборгованість за кредитом перед Банком відповідно до п. 2.2. цього Договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором, використати кредит за цільовим призначенням та, незалежно від настання кінцевого строку погашення кредиту, сплатити заборгованість за кредитом, усі нараховані проценти та неустойки за умови настання обставин, вказаних у п. 3.9. цього Договору.

Відповідно до п. 6.3. Договору при несплаті Позичальником у встановлений п. 2.2., п. 5.2.1., п. 5.2.2. цього Договору термін заборгованості по кредиту, процентів по кредиту, а також процентів за неправомірне користування кредитом, Банк має право стягнути, а Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені до дати припинення цих обставин, та нараховується щоденно.

Сторони також погодили у пункті 6.4.1. Договору, що за кожен випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 5.2.8, 5.2.9 цього Договору процентна ставка за кредитним договором збільшується на 2 % з 23 % до 25 % річних. При цьому підвищення ставки здійснюється на наступний день після порушення. Сторони домовились, що укладення будь-яких договорів про зміну процентної ставки не потрібно. У випадку виконання умов передбачених п.п. 5.2.8, 5.2.9 цього Договору процента ставка встановлюється на рівні 23 % річних з дня, наступного за днем виконання таких умов.

Встановлено, що 28.08.2012 року між ПАТ та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., відповідно до п. 1.1. якого даний Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця, що випливають з Кредитного договору № ТКФ 16.09.2011 62-2012 від 28 серпня 2012 року (а також усіх договорів про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі про збільшення суми основного боргу та/або процентів, платі за управління кредитом).

Згідно п. 1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки є:

житловий будинок, загальною площею 228,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

земельна ділянка, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зі змісту п. 1.3. Іпотечного договору вбачається, що вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_2, виданого 05 липня 2012 року виконкомом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області згідно з розпорядженням (наказом) від 27.06.2012 р. № 70, та зареєстроване в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» 05.07.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 50, а земельна ділянка - на підставі Державного акту на право власності на землю, серії НОМЕР_3, виданим 31 липня 2012 року Управлінням Держкомзему у Броварському районі.

Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію для задоволення своїх вимог у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором сум відсотків, сум плати за управління кредитом (у тому числі відсотків за правомірне користування кредитом); або у випадку порушення строку сплати кредиту, та/або відсотків та/або плати за управління кредитом, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені штрафу), що передбачені Кредитним договором; незалежно від настання строку виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за Кредитним договором - при порушенні відносно Іпотекодавця кримінальної справи; незалежно від настання строку виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за Кредитним договором - при виникненні підстав, вказаних у п.3.1.5. цього Договору.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 14.01.2015 року заборгованість ОСОБА_2 складає 478 131,72 грн. з яких:

заборгованість по тілу кредиту - 403 796,59 грн.;

заборгованість по процентам - 62 012,33 грн.;

пеня на суму простроченої заборгованості по відсотках - 7 088,77 грн.;

пеня на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту - 5 234,03 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і мають бути задоволені, тому звернення стягнення на іпотечне майно, яке належить відповідачці, шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідатиме вимогам справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому, суд також зазначив, що розмір заборгованості за кредитним договором є меншим від вартості предметів іпотеки, визначеної іпотечним договором, однак, зважаючи на всі встановлені обставини справи, чинним законодавством не передбачено можливості відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки лише у зв'язку із неспівмірністю заборгованості по основному зобов'язанню вартості переданого в іпотеку на забезпечення його виконання майна

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За змістом ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом першої інстанції та колегією суддів встановлено, що на момент звернення позивача до суду, відповідачкою ОСОБА_2 не виконуються умови Кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком у розмірі 478 131,72 грн., яка підлягає стягненню із відповідачки.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки зобов'язання відповідачки забезпечено укладанням Іпотечного договору між нею та Банком, та у позивача були всі правові підстави для задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищевказаної заборгованості.

Доводи відповідачки про те, що заборгованість за кредитним договором є неспівмірною із вартістю предмету іпотеки, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, спростовуються наступним.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав (ч. 3 ст. 39 цього Закону).

Згідно роз'яснень, наданих у п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства з розгляду цивільних і кримінальних справ», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

У п. 1.4. Іпотечного Договору сторони домовились, що оцінюють предмет іпотеки заставною вартістю 1 015 856, 00 грн.

Так, судом І інстанції було встановлено, що першочергово між сторонами укладено кредитний договір 28.08.2012 року, а згодом, 23 березня 2014 року, у зв'язку з наявністю простроченої заборгованості у відповідачки, сторони домовились про реструктуризацію заборгованості шляхом укладення Договору №1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору.

Із розрахунку заборгованості на а.с. 139-141 вбачається, що відповідачка з березня 2014 року не здійснила жодних виплат на погашення тіла кредиту, погашаючи лише частково нараховані щомісячні проценти, зокрема, розмір поточної заборгованості за тілом кредиту становить 43 419, 16 грн., а розмір заборгованості по відсотках - 62 012, 33 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом І інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: