Справа № 638/3615/14-ц
Провадження № 2/638/505/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді: Гайдук Л.П.

при секретарі Литвиненко М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Харківського професійного ліцея будівництва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2014 до суду надійшла позовна заява Харківського професійного ліцею будівництва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій позивач просить виселити відповідачів з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що гуртожиток знаходиться на балансі позивача і згідно Статуту позивача використовується як житло для забезпечення підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації робітничих кадрів ліцею. В результаті проведеного обстеження житлових приміщень гуртожитку та перепису осіб, що мешкають у ньому, позивачем було виявлено, що у гуртожитку проживають відповідачі, які не є студентами ліцею і не перебувають у трудових відносинах з Позивачем, а тому вони є особами, що безпідставно займають кімнати у гуртожитку ,при цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять виселити я осіб,які закінчили перебувати в трудових відносинах з підприємством а ОСОБА_4 у зв,язку з самовільним вселенням в приміщення грутожитку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що він працював комендантом за контрактом та отримав ордер на житлову площу, а саме: кімнату АДРЕСА_1, згідно форми А був там зареєстрований, тобто вселився в дане приміщення на законних підставах, згодом він звільнився з посади коменданта, проте весь час продовжує користуватися даним приміщенням та сплачувати комунальні послуги, також відповідач просив суд застосувати до даного спору строк позовної давнини.

Відповідач ОСОБА_1 пояснила суду, що в 1999р. була прийнята на посаду чергового до гуртожитку, в 2002р. була звільнена за власним бажанням, в 2000р. їй була надана для мешкання кімната АДРЕСА_2, весь час вона мешкає в даному приміщенні сплачує комунальні послуги, в 2001р. уклала договір найму, а в 2002р. отримала ордер на займану житлову площу, тому вважає, що займає дану кімнату на законних підставах, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили суду, що вони вселились в кімнату в гуртожитку оскільки їм дозволили проживати в ній подружжя ОСОБА_1, житла вних іншого не має та вони є переселенцями з Луганської області, на даний час їм ніде мешкати, тому просили суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Харківський професійний ліцей будівництва, є державним професійно-технічним закладом другого рівня акредитації і відповідно до п.1.4. Статуту є правонаступником ПТУ № 47.

Будівля гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 перебуває на балансі позивача згідно Постанови Кабінету міністрів України № 689 від 01.09.1993 р., якою на баланс ПТУ № 47 було передано зазначену будівлю гуртожитку (додаток № 1 до постанови).

ОСОБА_5 обстежень житлових приміщень гуртожитку від 26.02.2014 р., складених комісією у складі працівників позивача -коменданта гуртожитку ОСОБА_6, завгоспа ОСОБА_7, старшого майстра ОСОБА_8, робітника з обслуговування електрообладнання ОСОБА_9 встановлено, що в кімнатах АДРЕСА_1, загальною площею 37,5 кв.м., що знаходяться на 4 поверсі будівлі гуртожитку, проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також в кімнаті АДРЕСА_2, загальною площею 43,9 кв.м., що знаходиться на 4 поверсі будівлі гуртожитку, проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідачі перебувають в зазначених кімнатах гуртожитку безпідставно, не маючи документів, які б встановлювали їх право на володіння або користування цими кімнатами, не є працівниками або студентами Харківського професійного ліцею будівництва.

Відповідно до положень ст. 127 Житлового кодексу України використовувати гуртожиток для проживання мають право робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни у період роботи або навчання.

ОСОБА_5 положень ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

За таких обставин, враховуючи доведеність фактів безпідставного зайняття відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приміщень гуртожитку, який перебуває в оперативному управлінні позивача, оскільки вони не перебувають у трудових відносинах з позивачем та не є студентами або учнями навчального закладу та вселились в дане приміщення без дозволу власника та законних підстав,тобто,самоправно,прав на користування житловим приміщенням не набули в установленому законом порядку, тому підлягають виселенню без надання іншого приміщення.

04 січня 2002року ОСОБА_2 отримав ордер № 004 на право займання кімнати АДРЕСА_1 на підставі рішення адміністрації ПТУ № 47.

ОСОБА_2 наказом № 19-к від 16.02.1999р. був прийнятий на посаду коменданта ПТУ № 47 за умовами контракту.

На підставі наказу № 45-к від 15.04.2002р. ОСОБА_2 був звільнений з посади коменданта за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Відповідач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Харківським професійним ліцеєм будівництва з 17.05.1999р. по 29.03.2002р. на різних посадах, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

01 грудня 2001року ОСОБА_1 уклала договір найму з професійно-технічним училищем № 47 в особі директора на строк 10 років, відповідно до якого їй була надана для тимчасового користування кімната АДРЕСА_2 на підставі ордеру № 011 від 01.06.2002р.

Відповідно до положень ст.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вселились в спірне приміщення в установленому законом порядку, оскільки право на вселення вони отримали з моменту видачі ордера, тобто, з 04.01.2002року, що спростовує позицію позивач про те, що житлове приміщення надавалось відповідачам у зв*язку з трудовими відносинами та підставою для виселення останніх є закінчення даних трудових відносин.

Трудовий договір було укладено з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пізніше, тому підстави набуття права на користування житловим приміщенням виникли з інших підстав, а не з підстав, вказаних позивачем в судовому засіданні.

Ордер на житлове приміщення не визнаний в установленому законом порядку недійсним та ніким не скасований.

Окрім того, між сторонами ОСОБА_1 та директором ПТУ № 47 01 грудня 2001року укладено договір житлового найму відповідно до умов якого наймодавець надає наймачеві для тимчасового проживання строком на 10 років койко-місце в даному приміщенні гуртожитку. Термін дії даного договору сплинув 1 грудня 2011року.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки.

ОСОБА_5 до ч.4ст.267 ЦК України сплинення позовної давнини про застосування якої заявлено стороною в спорі є підставою для відмови в позові.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили про застосування строків позовної давнини до спірних правовідносин, що дає суду підстави для застосування строку позовної давнини та відмови в задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав.

Позивач є балансоутримувачем даного приміщення та у разі порушення своїх прав здібний був виявити таке у встановлений законом строк для звернення до суду, тому даний строк суд вважає пропущено останнім без поважних причин. Окрім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають в даному гуртожитку та сплачують постійно комунальні послуги за користування як гуртожитком так і тими послугами, що їм надаються.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 3,10,11,15,57,58,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 116, 127 Житлового кодексу України, ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Харківського професійного ліцея будівництва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: