Малиновський районний суд м.Одеси
P ї Ш E Б H Я IM E H EM У K P А ї H И
27 серпня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Вербицької Н.В., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боріу, -
ОСОБА_4 '.вернувся з позовом до ОСОБА_3 лро визнання договору купівлі-тіродажу недійсним, стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 11.07.2007 року він продав відповідачу нежитлове підвальне приміщення за адресою вул.В.Арнаутська, 69, загальною площею 63.7 кв.м. В зв'язку з тим, що відповідач остаточно г: ним не розрахувався за придбане підвальне приміщення, та постійно відкладав час повернення грошової суми, 22.11.2008 року між ними укладено договір позики на суму 10 000 доларів США, що на той час було еквівалентно 46 500 грн. Том позивач просив с ягнути 70 0С0 грн., що на час звернення до суду дорівнювало еквівалент 10 000 доларам США,
В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути лише грошову суму за договором боргу в розмірі 80 100 грн . що дорівнює 10 000 доларів США на момент уточнення позовних зимог. Обґрунтовуючи підстави для стягнення, позивач посилався на ст.1053 ЦК України, якою за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або : іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Крім того, в .в'язку з простроченням зобов'язання, позивач просив стягнути грошову суму з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річник (а.с.26-28,62- 63).
Відповідач та його представник заперечували прсти позову з тих підстав, що відповідач грошових коштів не отримував. Підтверджуючи, що договір позики безпосередньо пов'язаний з укладанням договору купівлі-продажу підвального приміщенні між сторонами, відповідач та його представник вважають, до договір купівлі-продажу >г недійсним, оскільки підвальне приміщення не відповідає нормам ДБН, що перешкоджає використанню його за цільовим призначенням роз.мішеьгя в ньому офісу. Вважаючи, шо договір куп і вл і-продажу оформлений відповідачем під впливом обману з боку позивача, відповідач пред'явив -астрічний позов про визнання такого договору недійсним. (а.с.30,58-60).
В зв'язку з повторною неявкою відтіО: Lava ОСОБА_3 0.1>. та його представника Фірсова Сі', в судове засідання ухвалою Маликовськог .> раї с нн о суду м. Зде» и від 27.08.2010 року зустрічні позовні вимоги про визнанги. договору купівлі-продажу нед йсним залишені без розгляду.
В останні судові засідання 20.0* га 27 08.2 ( рс ку в дпоидач та його представник не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини нєі жі не сповістили, з зв'язку з ч м : д вважає саку дзявку не з поважних причин га розгляд;-; справу за ї: відсутністю.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріал* справи суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2008 року між сторонами укладене договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 позичив у Ч 'рнявського ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 46 500 ірн.. шо еквівалентно 10 000 доларам США Пунктом 2.1. договору передбачений строк повернення ~рошей до 22.1 і .2008 року (а.с.10-11).
Як пояснив представник позивача необхідність укладай.ія договору позики виникла внаслідок наявності боргу відповідача перед позивачем в розмірі 10 00С доларів США за договором куп влі- продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою і Арнаутська, 69 в м.Одесі, загальною площею 63,7 кв.м , укладеного між сторонами (а.с.12,;2зв). Спочатку відповідач запевняв позивача щодо обов'язкового повернення грошей, потім став ухилятися ві і зустрічей з ним та повернення боргу, Відповідно до ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів ку тівлі- продажу, найму майна або з іншої підстави може бути замінений позиковим зобов'язанням.Заміна боргу позиковим зобов'язанням проводиться з додержанням вимог про новаїть і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.
З матеріалів справи вбачається, що як договір купівлі-продажу, так і договір позики посвідчені нотаріально.
В своїх запереченнях на позов від 11.09.2009 року представник відповідача ндгвср і обставини, шо договір позики від 21.07.2008 року безпосередньо пов'язаний з договором к; л .- продажу від 1 і .07.2007 року (а.с.30). Виходячи саме з цієї правової позиції відповідачем булл ззяе єні зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу підвального примішен-н. а не договору позики (а.с.58).
На підставі викладеного, суд вважає, що договір позики виник із договору купівлі-продажу а був укладений за домовленістю сторін В зв'язку з наведеним суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що в договорі куп івлі-продажу нежитлового приміщення зазначено, до сторони повністю розрахувались за продане приміщення.
Із змісту договору позики вбачається, що він є безпроцентним та строк повернення грошей закінчився 22.1 1.2008 року.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві юз іку t грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку встановленому договору.
За договором позики боржник зобов'язується повернути кредиторові грошові КОШТИ В СУМІ ¦16 500 грн., які сторони вважають як еквівалент 10 000 доларам США.
Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюті на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або закони чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч.2 ті. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № і4 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», в даному випадку суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення.
На день постановлений рішення, тобто на 27.08.2010 року офіційний курс долара США до української валюти становить 789 грн. до 100 долар в США.
Гаким чином., сума за договором позики, яка підлягає поверненню, становить 78 900 грн. що еквівалентно 10 000 доларам США, що є меншою ніж зазначено в позовній заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на еебе зобов'язань позичальник відповідно до ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму борг. ; рах/вашшм встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроче юї суми.
Виходячи з розрахунку інфляційних сум, що підлягають стягненню, з урахування-, зменшеної суми основного борту, інфляційні витрати ставлять 867,9 грн. (73 900 х 101,1 - 78 900 ).
Згідно позовної заяви прострочення зобов'язання ставить 310 днів В подальшому позика не збільшував позовні вимоги з ц й частині. °о глядаючи справу з > ежах заявлених внмо:/ прострочення суми ставить 2 010.33 грн. Р8 900 х 0,03 х 310 : 365)
Відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі задоволення пезову суд також стягує з відповідача на користь ОСОБА_2 суму сплаченого держмита (850 грн. (а.с.2) та витрат на інформадійно- технічне забезпечення (250 грн. (а.с.1).
Керуючись ст. 533. 625, 1049, 1050, 1053 ЦК Укра'ни сто 10. 11.60.88.209,212 .і 1 4-2 15 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_3 « користь -ернявського ОСОБА_5 суму боргу, шо складає 78 900 грн., 3% річних в розм.рі 2 011.33 грн.. індекс .нфляції 867.'і -он., а всього 81 778,23 (вісімдесят одна тисяча сімсот сімдесят вісім)грн.
Стягнути з ОСОБА_3 не користь ОСОБА_2 суму сплаченого державного мита в розмірі 850 грн. а також ві трати на IT3 - 350 грн., а всього 1 00 і одну тисячу сто) грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подат -о Малиновського районного суду м.Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня отримання юз юго тексту рішення.

ОСОБА_6