Справа № 157/1840/14-ц
Провадження №2/157/26/15
17 лютого 2015 року місто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря - Фесь Т.І.,
позивачки - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі,
У грудні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 Після смерті останньої відкрилася спадщина на житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані по АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги за законом, окрім неї, є її брат ОСОБА_2 Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті її матері.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_4, якому також на праві власності належало спірне нерухоме майно, частину якого вона успадкувала, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим просила визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті її батьків.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав.
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 328 ЦК України (далі - ЦК) однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1220, 1268, 1269, 1270 ЦК передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. ст. 1258, 1261, 1267 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Судом встановлено, що сторони у справі є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5, 57). Останнім на праві власності належали побудований у 1958 році дерев'яний житловий будинок, загальною площею 72 кв.м., та надвірні будівлі у АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Видричівської сільської ради № 975 від 17.11.2014 р. та витягом з погосподарської книги № 4 за 2011-2015 роки Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 8, 9).
Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями, 1958 року забудови, був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.
ІНФОРМАЦІЯ_3 батько сторін - ОСОБА_4 помер (а.с. 43).
Згідно зі ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до п. 1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічні положення закону містилися у ст. 22 КпШС України.
Статтею 1226 ЦК передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Судом також встановлено, що з дня смерті батька сторін - ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частину спірного будинковолодіння. Заповіту ОСОБА_4 не залишив, що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради № 341 від 27.03.2011 року (а.с. 58). Після його смерті спадщину прийняли дружина ОСОБА_3, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини 27 березня 2012 року, та дочка ОСОБА_1, яка подала заяву нотаріусу 27 серпня 2012 року (а.с. 56, 59).
Відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_3 - спадкоємця першої черги за законом (дружини померлого), про що у шестимісячний строк, а саме, 27 березня 2012 року, подав заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини (а.с. 57).
Отже, після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 стала власницею 5/6 частин спірного будинковолодіння (1/2 частина як сумісне майно подружжя + 1/6 частина, яку вона успадкувала як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка + 1/6 частина, яку вона успадкувала у зв'язку з тим, що син спадкодавця ОСОБА_2 (спадкоємець першої черги за законом після смерті батька) відмовився від прийняття спадщини на її користь), а його дочка - позивачка ОСОБА_1 - власницею 1/6 частини спірного нерухомого майна.
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати сторін - ОСОБА_3 померла (а.с. 6). Заповіту вона не залишила, що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради № 689 від 01 липня 2013 року (а.с. 49). До складу спадщини, що відкрилася після її смерті, ввійшло, зокрема, 5/6 частин будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1.
У визначений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли позивачка ОСОБА_1, подавши 17 липня 2013 року заяву про прийняття спадщини (а.с. 48 ), та відповідач ОСОБА_2, подавши заяву про прийняття спадщини 13 серпня 2013 року (а.с. 50).
Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 925/02-14 від 11 листопада 2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7).
Таких правовстановлюючих документів спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя не мали, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.01.2015 р. № 32048089 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.01.2015 р. № 32048015 (а.с. 38-40), а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 належить визнати право власності на 7/12 частин спірного нерухомого майна (1/6 частина спірного нерухомого майна, яку вона успадкувала після смерті батька + 5/12 частин спірного нерухомого майна, які вона успадкувала після смерті матері).
За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221-1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 7/12 частин житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться у АДРЕСА_1.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк