Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Кричевська Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква, справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 30848,00 дол. США. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та передача всіх прав за кредитними договорами. Однак, відповідач не виконав умови договору і своєчасно не повернув Банку кредитні кошти. Станом на 31.07.2015 року загальна сума заборгованості позичальника перед Банком склала - 975353,89 грн.. Тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому по справі зі згоди представника позивача суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 30 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 30848,00 дол. США., з розрахунку 11,5 % річних на строк з 30.08.2007 року по 30.08.2014 року.

ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені договором.

Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору і на час розгляду справи має заборгованість.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором.

Згідно пункту 2.1 зазначеного договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.

Відповідно до п.1.2.2. кредитного договору, відповідач зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку № 1 до договору.

У відповідності до п. п. 1.3.1., 1.3.3., 1.3.4., нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами п. п. 1.3.2., 5.2. договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку, відповідно до умов даного договору. Строк сплати відсотків: з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

Відповідач станом на 31.07.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 систематично порушував свої договірні зобов'язання, про що неодноразово був повідомлений. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була.

Таким чином, станом на 31.07.2015 року за відповідачем по зазначеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 975353,89грн., яка складається з:

- тіло кредиту 475,964,33 грн.;

- заборгованість за відсотками 499389,55 грн.

Ціна позову підтверджена розрахунком позивача та іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися у встановлений договором строк.

У відповідності ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість по простроченому кредиту та відсотках.

Оскільки, відповідач виконує свої зобов'язання передбачені договором про надання кредиту неналежним чином, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача суму заборгованості по зазначеному договору.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 п.22 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України.

Тому суд вважає за необхідне стягнути судові витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь держави, який з 01.09.2015 року з юридичних осіб становить 1,5% від суми заявлених позовних вимог, тобто 975353,89 1,5 % = 14631.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 209, 212-215, 223-227 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 975353,89 грн. (девятсот сімдесят пять тисяч триста пятдесят три гривні 89 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 14631,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4