Справа № 526/560/15-ц
Провадження № 2/526/346/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Заколодяжної О.А.

при секретарі: Шульзі Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Гадячі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

територіальної громади Лютенської сільської ради ,

треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора,

відділ Держземагенства у Гадяцькому районі

про

визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до територіальної громади Лютенської сільської ради, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, відділ Держземагенства у Гадяцькому районі про визнання права власності: на ? частину будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1,а», літньої кухні «Б,б», сараю « В, в, в1», гаражу з погребом «Г,г», вбиральні «Д», гаражу «Ж», погрібу «З», огорожі №1, колодязя №2, розташованих по АДРЕСА_1, на земельну ділянку загальною площею 0,32 га, з якої - 0,10 га призначені для обслуговування житлового будинку та 0,22 га - призначені для ведення підсобного господарства, що розташована по АДРЕСА_1 і являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на ? частину вищевказаного будинковлодіння, яке належить йому на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи.

В своїй позовній заяві позивач вказує, що проживав разом з матір'ю ОСОБА_2 в будинковолодінні, розташованому по АДРЕСА_1. Вказане будинковолодіння відносилось до типу робітничого двору, власниками якого в рівних частках були ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,32 га , з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,22 га для ведення підсобного господарства, що розташована за вищевказаною адресою, про що матері був виданий Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з ? частини вищезазначеного будинковолодіння та вказаної земельної ділянки, які фактично прийняв позивач , так як на момент смерті матері проживав разом з нею. Позивач звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння та земельну ділянку. З цієї причини він не має можливості оформити право власності на спадкове майно, тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі.

Представник територільної громади Лютенської сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги ОСОБА_1 визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явилися, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Представник третьої особи відділу Держземагенства у Гадяцькому районі до суду не з'явився, надали заяву в якій просять справу розглянути без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця та діти спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданого 28.09.1967 року Лютенською сільською радою Гадяцького району, Полтавської області .

Згідно записів в погосподарській книзі Лютенської сільської ради за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рахується будинковолодіння по АДРЕСА_1, яке станом на 01.07.1990 року відносилось до типу робітничого двору, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своє право власності в БТІ не оформили.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули право власності в рівних частках на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка , загальною площею 0,32 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,22 га для ведення підсобного господарства, що розташована на території с. Лютенька, Гадяцького району Полтавської області, про що їй був виданий Державний акт на право власності на землю НОМЕР_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району № 41 від 28.12.1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 416 від 25.06.1998 року по Лютенській сільській раді, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Гадяцькому районі № 9-1608-0.4-1100/2-15 від 22.05.2015 року , який згодом був втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть

НОМЕР_3, виданого Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Після її смерті залишилась спадщина, що складається з ? частини вищевказаного будинковолодіння та земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_1, після смерті матері фактично прийняв спадщину, що складається з ? частини вищевказаного будинковолодіння та вказаної земельної ділянки, оскільки на момент її смерті проживав та був зареєстрований разом з нею у будинковолодінні, розташованому по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконкому сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1841 від 18.12.2014 року.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Відповідно ч.1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 п.11 ст.346, ст.ст. 1261, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 60,80,88, 197 ч.2, 212, 213, 214, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, право власності на ? частину будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1,а», літньої кухні «Б,б», сараю « В, в, в1», гаражу з погребом «Г,г», вбиральні «Д», гаражу «Ж», погрібу «З», огорожі №1, колодязя №2, розташованих по АДРЕСА_1, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та на ? частину вищевказаного будинковлодіння, яке належить йому на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи. В цілому визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане будинковлодіння.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,32 га, з яких 0,10 га - для обслуговування житлового будинку і 0,22 га - для ведення підсобного господарства, яка розташована по АДРЕСА_1, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна