Справа № 159/7166/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Восковська О.А.
Провадження № 22-ц/773/327/15 Категорія: 31 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Відшкодування» в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до «Магі Тур» ЕООД про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, за апеляційною скаргою представника позивачів товариства з обмеженою відповідальністю «Відшкодування» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ТзОВ «Відшкодування», діючи в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 звернулось в суд із зазначеним позовом.

2 грудня 2014 року ухвалою Ковельського міськрайонного суду зазначену позовну заяву було залишено без руху, із-за необгрунтування позивачем факту заподіяння потерпілим моральної шкоди, її розмірів, не зазначення у ній доказів заподіяння такої шкоди потерпілим та неподання ним належним чином завіреного перекладу позовної заяви і доданих до неї матеріалів на мову відповідача.

30 грудня 2014 року Ковельським міськрайонним судом постановлено ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі представник позивачів ТзОВ «Відшкодування» просить її скасувати як незаконну, прийняту з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ТзОВ «Відшкодування» без руху та постановляючи ухвалу про її повернення заявнику, суддя суду першої інстанції вважав, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України. Зокрема позивачем не надано перекладу копій позовної заяви та доданих до неї документів для вручення відповідачу - іноземній юридичній особі, що знаходиться за межами України, не зазначено доказів на підтвердження розмірів завданої моральної шкоди.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що на виконання ухвали суду від 2 грудня 2014 року представником позивачів 17 грудня 2014 року, повторно було подано позовну заяву з обґрунтуванням позовних вимог позивачів щодо завданої їм злочином моральної шкоди та надано наявні у них докази.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 7 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явлені позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже наведене дає підстави зробити висновок, що неподання позивачем або його представником доказів під час звернення з позовом до суду, не може бути причиною залишення позовної заяви без руху, а тим більше повернення її позивачу.

Відповідно до ст. 7 ЦПК Країни мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 14 даного Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою.

Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява і додані до неї письмові докази, які були подані представником позивачів до суду, викладені українською мовою і перекладу на мову відповідача - іноземної юридичної особи не потребували. Тому покликання суду на даній стадії цивільного процесу на вимогу ст. 415 ЦПК України є надуманим і необґрунтованим.

Враховуючи наведені обставини та норми цивільного процесуального права колегія суддів вважає, що у судді суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху, і як наслідок повернення її позивачу.

У зв'язку з чим оскаржену ухвалу слід вважати такою, що постановлена з порушенням порядку, який встановлений для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином дана ухвала на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивачів товариства з обмеженою відповідальністю «Відшкодування» задоволити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року в даній справі скасувати, і направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді