У Х В А Л А

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року позов задоволено, визнано недійсним з моменту вчинення договір іпотеки, укладений 30 березня 2007 року між ОСОБА_4 і ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"; вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року виправлено описки у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 січня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 січня 2014 року залишено без змін.

24 квітня 2015 року до Верховного Суду України звернулась ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, яка постановлена у зазначеній справі, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, зокрема частини другої статті 124 Конституції України, статті 225 ЦК України, частини другої статті 12 Закону України "Про судову експертизу" та статей 53, 150 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Верховного Суду України від 27 січня 2010 року, від 12 жовтня 2011 року, які постановлені ним як судом касаційної інстанції, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року, від 24 грудня 2014 року, від 12 лютого 2015 року і від 4 березня 2015 року, які постановлені у справах з подібних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4 і залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд касаційної інстанції погодився із висновком апеляційного суду, що підстави для задоволення позову відсутні у зв'язку із недоведеністю обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, а саме, що у момент укладення договору іпотеки вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Порівняння змісту ухвал Верховного Суду України від 27 січня 2010 року, від 12 жовтня 2011 року, які постановлені ним як судом касаційної інстанції, та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року, від 24 грудня 2014 року, від 12 лютого 2015 року і від 4 березня 2015 року, наданих заявницею як приклад, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, яка є предметом перегляду, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Зміст зазначених ухвал не свідчить і про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, оскільки в них не міститься висновок, що судами касаційної інстанції переглядались судові рішення, які перешкоджають подальшому провадженню у справі або які прийняті з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ. При цьому судове рішення суду касаційної інстанції, яке переглядається, не перешкоджає провадженню у справі, спір вирішено відповідно до правил підсудності, визначених у Розділі ІІІ, Главі 1 ЦПК України, та компетентним судом.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін