печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2617/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І.,

при секретарі - Міщенко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ОСОБА_2 і просить визнати правочин від 30.08.2012р. недійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розписка про отримання 380 000 доларів США. носить фіктивний характер та не спрямована на настання жодних правових наслідків. Договір позики у письмовій формі між сторонами не укладався, що свідчить про відсутність самого договору позики та доказів передачі грошових коштів . Позивач посилається на те, що відповідач не мала означеної суми грошей, а тому не могла передати їх позивачу в борг. Крім цього позивач вказує на те, що розписки від 30 серпня 2012 року він не підписував, а отже його волевиявлення було відсутнє.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності, яка не відкликана на час судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, вказуючи на їх безпідставність та недоведеність. Відповідач зазначила про те, що договір є дійсним, відповідав волі сторін , підписаний позивачем після передачі йому грошових коштів.

Суд вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, вивчивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 30 серпня 2012 року позивачем ОСОБА_1 складено розписку, згідно якої ним отримано в борг у ОСОБА_2 380 000 доларів США. Отримані в борг грошові кошти зобов'язався повернути по першій вимозі, однак не пізніше 01.04.2013р.

Вказана розписка , підпис у ній та рукописні написи на сторінках виконані самим позивачем ОСОБА_1, про що свідчить висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №6782/6783/14-32 від 16.10.2014р.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

З огляду на встановлені обставини та зазначені положення діючого законодавств слід визнати безпідставними вимоги позивача.

Так під час судового розгляду встановлено, що позивачем на підтвердження отримання від відповідача ОСОБА_2 грошових коштів у борг було складено власноруч написану розписку, що свідчить про волевиявлення позивача на вчинення правочину. Посилання на відсутність грошових коштів суд відхиляє з огляду на положення ч2 ст.1051 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 1047,1051 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.