Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», про відшкодування шкоди, завданої внслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та просить стягнути з винної у скоєнні ДТП особи ОСОБА_2 шкоду, заподіяну його автомобілю в розмірі 15925,00 грн. на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до СТзДВ «Гарантія» із заявами про виплату страхового відшкодування, проте будь-яких дій щодо відшкодування збитків страховиком не здійснено, відновлення пошкодженого автомобіля здійснював самостійно, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Відповідач заперечував проти стягнення з нього страхового відшкодування. Як на підставу заперечень послався на вимоги Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказав, що франшиза за Полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС-1587947 від 07.03.2013 року у ОСОБА_2 встановлена у розмірі 1000,00 грн. Крім того зазначив, що під час повторного огляду транспортного засобу ОСОБА_1 присутній не був, про акт виконаних робіт №00505 від 07.04.2014 року у розмірі 15925,00 грн. відповідачу не було відомо. Підстави для стягнення матеріальних збитків з відповідача відсутні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.10.2013 року о 19-15 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Мельникова, 30, у м. Києві під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2013 року визнано винним у скоєнні ДТП за ст.124 КУпАП відповідача ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 7).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, який має пріоритет над загальним.

Згідно п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

З довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9289149 від 23.10.2013 року, виданої ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС1587947, застрахована в СТзДВ «Гарантія», забезпечений транспортний засіб - «Сеат Ібіца», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5).

З листа СТзДВ «Гарантія» від 08.05.2014 року вбачається, що відповідно до полісу АС1587947 від 07.03.2013 року відповідачу встановлено франшизу у розмірі 1000,00 грн., що не заперечувалося стороною (а.с. 14).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 1 п. 12.1 ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п. 36.6. ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, полісом АС-1587947 від 07.03.2013 року встановлена франшиза у розмірі 1000,00 грн. Відтак, підстав стягувати з ОСОБА_2 матеріальні збитки немає. Збитки, завдані в результаті використання транспортного засобу повинні відшкодовуватись у відповідності з порядком, встановленим Законом. А невиконання вимоги позивача про виплату страхового відшкодування не може бути підставою для стягнення з відповідача збитків. Крім того, як вбачається з листа СТзДВ «Гарантія» № 1231 від 08.05.2014 року станом на 29.02.2014 року заява на виплату страхового відшкодування розглянута страховиком, вищевказаний випадок визнано страховим та складено акт №3185-ЦВ/2013, за яким СТзДВ «Гарантія» сплачує страхове відшкодування в розмірі 8479,13 грн. (а.с. 14).

З відповіді МТСБУ №9352 від 30.03.2015 року вбачається, що членство СТзДВ «Гарантія» в МТСБУ було припинено.

Відповідно до п. 52.5. ст. 52 Закону страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, на даний час в МТСБУ відсутні підстави для здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих, згідно пп. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі наведеного, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача розміру франшизи в сумі 1000,00 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 990, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», про відшкодування шкоди, завданої внслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) розмір франшизи в сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) судові витрати у розмірі 243, 60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун