АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/868/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3424/15Головуючий у 1-й інстанції Марущак Р.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Хіль Л.М., Абрамова П.С.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2015 року про закриття провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2015 року на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України закрите провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Глобинської центральної районної лікарні про зобов'язання видати довідку про роботу у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, повернути справу до місцевого суду для розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні питання про закриття провадження у справі суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст..54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Глобинської ЦРЛ, у якому, посилаючись на порушення відповідачем вимог законодавства про оплату праці, просив визнати протиправними дії відповідача з нарахування та виплати йому заробітної плати у період його перебування у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; визнати недійсною довідку № 2702 від 27 листопада 2012 року про його заробітну плату за час роботи у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; визнати неправомірною відмову відповідача видати йому довідку за формою №3 про роботу у 1986 році у зоні відчуження; зобов'язати відповідача зробити перерахунок та видати нову довідку про заробітну плату встановленої форми №3 за період його роботи з 01 червня по 07 серпня 1986 року у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, позивач у справі, помер.

Суд першої інстанції, правильно визначив характер і зміст спірних правовідносин та у відповідності до вимог цивільного процесуального закону ухвалив законне рішення про закриття провадження у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Основним доводом апеляційної скарги є посилання на колізію правових норм - п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України і ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стверджується про необхідність застосування спеціальної норми закону.

За змістом п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить право на пенсію, встановлене законом, успадковуються лише ті суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Статтею 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

У преамбулі ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Статтею дев'ятою цього Закону встановлено такі види пенсійних виплат і соціальних послуг:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Постановою КМУ №1210 від 23 листопада 2011 року затверджений Порядок, яким визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до наведених спеціальних нормативних актів пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається у зв'язку зі смертю особи, яка отримувала пенсію по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання. Розмір пенсії непрацездатних членів сім'ї, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, розраховується із заробітної плати померлого годувальника за періоди роботи у зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Предметом спору за позовом ОСОБА_3 є матеріально-правова вимога до правонаступника роботодавця про видачу довідки щодо більшого розміру заробітної плати за період його роботи у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Спірні правовідносини нерозривно пов'язані з особою позивача. Позивачем ОСОБА_3 не заявлено вимог про достягненя невиплаченої заробітної плати за період роботи у зоні відчуження. Окрім того, задоволення позову не мало б наслідком автоматичного перерахування (підвищення) розміру пенсії для ОСОБА_3, оскільки для цього необхідне відповідне рішення органу Пенсійного фонду України, а лише давало б підставу отримати право на пенсію у більшому розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.2 п.1, ст.312 ч.1 п.1, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді П.С.Абрамов

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов