АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5500/15 Справа № 174/76/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк»), ОСОБА_6, і вточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ «Ідея Банк» на його користь заборгованість в сумі 15 924, 15 грн., з яких 14 919, 69 грн. - сума основного боргу, пеня в сумі 450 грн., інфляційні витрати у сумі 468, 71 грн., 3 % річних у сумі 85,75 грн. Стягнути солідарно з ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_6 заборгованість у сумі 200 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що 01.04.2014 року між ним та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір про надання послуг, всупереч умовам договору банк розрахувався за отримані послуги лише частково, у сумі 11 120 грн., внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 08.08.2014 року, в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Ідея Банк», між позивачем та ОСОБА_6 укладено Договір поруки № 1, обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за виконання зобов'язання банком за основним договором дорівнює 200 грн.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що 01.04.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір про надання послуг. Згідно п. 1 договору, ПАТ «Ідея Банк» замовляє та оплачує, а ОСОБА_5 зобов'язується надавати послуги, необхідні для виконання завдань відділу віндикації Департаменту віндикації ПАТ «Ідея Банк», по стягненню заборгованості позичальників за кредитними договорами. Відповідно до п. 4.2. ОСОБА_5 зобов'язується протягом 2-х робочих днів підписувати, представлені Замовником, Акти прийому наданих послуг. Згідно п. 1, 2 параграфу 3 договору, ПАТ «Ідея Банк» оплачує послуги ОСОБА_5 із розрахунку 1 500 грн. 00 коп. за 1 (один) місяць. Фактична вартість послуг в кожному місяці в залежності від обсягу, якості та обумовлених сторонами строків надання послуг, погоджується сторонами в Акті прийому наданих послуг, який сторони підписують кожного місяця. (а.с. 8-10).

12.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «Ідея Банк» з письмовою претензією, в якій вказав, що станом на кінець жовтня договір розірвано з його ініціативи, внаслідок неналежного виконання банком умов договору в частині оплати отриманих послуг. За серпень 2014 року банком послуги було оплачено лише частково, внаслідок чого у банку утворилася заборгованість у сумі 14 813 грн.

Розпорядженням № 137-АГ від 20.08.2014 року затверджено план для працівників сектору теренової віндикації відділу віндикації Департаменту віндикації згідно додатку № 2. Згідно цього додатку для ОСОБА_5 встановлено план по вивільненню резервів 170 тис. грн. та план по сплатах 80 тис. грн. Термін дії розпорядження - серпень 2014 року (а.с. 13-16).

Розпорядженням № 139-АГ від 20.08.2014 року встановлено додаткову премію для теренових віндикаторів сектору теренової віндикації відділу віндикації Департаменту віндикації на умовах, якщо виконання плану по вивільненню резервів або по сплатах складає 130 % і більше, бонус на паливо підлягає виплаті в розмірі 4 000 грн., термін дії розпорядження - серпень 2014 року (а.с. 17).

Рішенням правління № 30/05-1 від 30.05.2014 року встановлено систему мотивації Відділу теренової віндикації Департаменту віндикації, починаючи з червня 2014 року, згідно опису наведено в Додатку № 1 (а.с. 23-28).

Згідно листа регіонального директора сектору теренової віндикації відділу віндикації Департаменту віндикації Дніпропетровського регіону від 29.09.2014 року, виконання плану позивача по резервах складає - 342 149 грн. - 201, 3 %, виконання плану по сплатах - 21 670 грн. 27, 1 % (а.с. 18-22).

Згідно умов договору від 01.04.2014 року позивач мав виконувати завдання відділу віндикації Департаменту віндикації, однак те, що він є тереновим віндикатором з тексту договору не вбачається, і такі відомості в матеріалах справи відсутні.

Укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Ідея Банк» договір є цивільно-правовим, а не трудовим. Позивач не є працівником банку і не входить до Відділу теренової віндикації ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно до умов договору фактична вартість послуг в кожному місяці, в залежності від обсягу, якості та обумовлених сторонами строків надання послуг, погоджується сторонами в Акті прийому наданих послуг, який сторони підписують кожного місяця. Відповідного акту на спірну суму матеріали справа не містять.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є недоведені, тому в задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував обставини справи, та відповідно вимог до ст. ст. 901, 903ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що вартість послуг погоджена сторонами в акті, відповідно до укладеного договору про надання послуг, тому відмовив у задоволенні позову про стягнення боргу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що позивач не є тереновим віндикатором, оскільки згідно додатку №2 до розпорядження № 137-АГ від 20.08.2014 року про затвердження планів для працівників сектору теренової віндикації відділу віндикації Департаменту віндикації, позивач значиться як працівник Дніпропетровського регіону.

Відповідно до п. 1.1. параграфу 4, укладено 01.04.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Ідея Банк» договору про надання послуг, виконавець при укладенні договору ознайомлений та зобов'язаний дотримуватися Інструкції «Про порядок роботи теренових індикаторів …» /а.с. 9/.

Згідно п. 4 зазначеної Інструкції, тереновий індикатор - фізична особа, з якою банк укладає цивільно-правовий договір (на виконання колекторських функцій, доручення тощо) про надання послуг, спрямованих на повернення заборгованості за кредитами фізичних осіб тощо /а.с. 95/.

Приведені в апеляційній скарзі доводи щодо зазначеного помилкового висновку суду є обґрунтованими, однак зазначені помилкові обґрунтування відмови у позові є підставою, в даному випадку, лише для зміни рішення в частині обґрунтування відмови, та не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позову.

Посилання апелянта на те, що суд не прийняв до уваги електронні документи та розпорядження № 137-АГ від 20.08.2014 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позову, оскільки зазначені документи є внутрішніми банківськими документами, які надають право банку використовувати кошти у межах встановлених розмірів та не є обов'язком банку виплачувати позивачу кошти у зазначених ним розмірах, оскільки договором про надання послуг передбачена щомісячна оплата послуг в розмірі 1500 грн., а фактична вартість послуг в кожному місяці в залежності від обсягу, якості та обумовлених сторонами строків надання послуг, погоджується сторонами в Акті прийому наданих послуг, який сторони підписують кожного місяця.

Згідно акту прийому наданих послуг від 03.10.2014 року за договором від 01.04.2014 року, який підписаний сторонами, вартість послуг виконавця ОСОБА_5, наданих замовнику у серпні 2014 року, відповідно до п.3 договору, становить 11120 грн./а.с. 68, 83/.

Посилання апелянта в апеляційному суді, що він не підписував вказаний акт, не може бути прийнято до уваги, оскільки докази, які б спростовували зазначені обставини суду не надано, буд-які клопотання не заявлено.

Між тим, позивач в позовній заяві зазначав, що відповідач розрахувався з ним за отримані послуги саме в тій сумі, яка зазначена в акті.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду - змінити в частині обґрунтування відмови у позові, в іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: