Справа № 361/1315/15-ц
Провадження № 2/361/997/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, 1999 року народження, треті особи Броварський районний відділ Управління ДМС України в Київській області, орган опіки та піклування Броварської міськради Київської області про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання втратившим право на користування житловим будинком
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4, 1999 року народження такими, що втратили право користування ? частиною житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належать йому на праві приватної власності.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому на підставі договору дарування житлового будинку від 08.11.2002 року на праві спільної часткової власності належить ? частина вищевказаного будинку з відповідними надвірними будівлями.
Згідно із вказаним договором дарування у його конкретне користування перейшли приміщення: веранди 2-1 площею 8,2 кв.м; житлової кімнати - 2-2 площею 15,3 кв. м; житлової кімнати - 2-3 площею 13,4 кв.м, ванної кімнати 2-4 площею 5,1 кв.м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м; підсобного приміщення 2-1 площею 22,8 кв.м, сараю «Б», огорожі «N».
Співвласником іншої ? частини будинку з відповідними надвірними будівлями на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2014 року є ОСОБА_2
Далі вказує, що після набуття ним права власності на ? частину спірного нерухомого майна у будинку залишалася проживати та значилася зареєстрованою колишній власник житла, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 спільно із неповнолітнім ОСОБА_4, останні значаться зареєстрованими у належному йому будинку на даний час.
У зв'язку з чиненням йому перешкод у користуванні та розпорядженні власним майном він змушений був звернутися до суду із позовом про вселення, виселення зняття з реєстрації.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2012 року його вселено в ? частину вказаного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями; в іншій частині позову відмовлено.

Не зважаючи на вселення відповідач ОСОБА_2 продовжує чинити йому перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, встановив у належній йому частині будинку станок для виготовлення столярних виробів, маючи дублікати ключів від вхідних дверей самовільно заходить до будинку та користуються ним. Неповнолітній ОСОБА_4, 1999 року народження з 2002 року у будинку не проживає.

Вважає, що з моменту набуття ним у власність спірного будинку право членів сім'ї колишнього власника будинку на користування житлом припинилося, так як є похідним від права власності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що на підставі ухвали суду від 26.07.1983 року визначено конкретні приміщення, які належать співвласниками будинку. У договорі дарування частини будинку позивачу вказані приміщення, що переходять у користування останнього.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги та пояснення дані представником ОСОБА_6 підтримала, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України. 26.03.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перенесення слухання справи на наступний місяць у зв'язку з станом здоров'я, приклавши у додаток протокол дослідження грудного відділу хребта від 09.09.2014 року. Про причини неявки в судове засідання 12.05.2015 року відповідач суд не повідомив, заяв про слухання справи у його відсутності до суду не направив.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, 1999 року народження у судове засідання повторно не з'явилася, про день і час розгляду даної справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про слухання справи у її відсутності до суду не надходила.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Треті особи Броварський районний відділ Управління ДМС України в Київській області, орган опіки та піклування Броварської міськради Київської області у судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання даної справи у відсутності їх представників.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу по даній справі на підставі договору дарування житлового будинку від 08.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Базир Н.М., зареєстрованого у реєстрі № 2287 належить /1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 та згідно із вказаними договором у користування ОСОБА_1 перейшли приміщення: веранди 2-1 площею 8,2 кв.м; житлової кімнати - 2-2 площею 15,3 кв. м; житлової кімнати - 2-3 площею 13,4 кв.м, ванної кімнати 2-4 площею 5,1 кв.м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м; підсобного приміщення 2-1 площею 22,8 кв.м, сараю «Б», огорожі «N», всього житловою площею 28,7 кв.м.

Право власності на ? частину будинку зареєстровано за позивачем, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2014 року право спільної часткової власності на іншу ? частину вказаного будинку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно із довідкою про склад сім'ї № 2036 від 25.10.2005 року виданої уповноваженому власнику ОСОБА_5, що міститься у матеріалах цивільної справи № 2-3560/06 /а. с. 176/ ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 значаться зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1

Згідно із довідкою № 774 від 04.05.2006 року про склад сім'ї, виданою ОСОБА_2 зареєстрованими у будинку АДРЕСА_1 значаться ОСОБА_5 - співвласник; ОСОБА_2, син, ОСОБА_4 онук. Отже фактично відповідачі по даній справі значаться зареєстрованими у житловому приміщенні власником якого є позивач у справі.

Відповідно до листа Броварського РВ УДМС в Київській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 з 17.02.1998 року. ОСОБА_4 зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по даній справі виникли спірні відносини щодо користування спірним будинком.

Так у 2012 році ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про виселення, вселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2012 року вселено ОСОБА_1 в ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по АДРЕСА_1, яка складається із приміщень: веранди 2-1 площею 8,2 кв.м; житлової кімнати - 2-2 площею 15,3 кв. м; житлової кімнати - 2-3 площею 13,4 кв.м, ванної кімнати 2-4 площею 5,1 кв.м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м; підсобного приміщення 2-1 площею 22,8 кв.м, сараю «Б», огорожі «N»; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою державного виконавця від 25.11.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1007/832/2012 про вселення закінчено у зв'язку з виконання у повному обсязі.

12.01.2015 року з ОСОБА_2 з метою недопущення у подальшому протиправних вчинків проведено бесіду профілактичного характеру та винесено офіційне застереження, про що свідчить висновок про результати перевірки по заяві ОСОБА_1

З матеріалів справи також встановлено, що на підставі ухвали Броварського міського суду від 26.07.1983 року за ОСОБА_5 22.11.1983 року зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку № 13, що складається із перелічених в ухвалі приміщень та надвірні будівлі «б-сарай», огорожі по АДРЕСА_1. Інша ? частина будинку на підставі зазначеної ухвали була зареєстрована за ОСОБА_9

У подальшому ОСОБА_5 на підставі договору від 22.03.2002 року подарувала ОСОБА_10 належну їй частину вищевказаного будинку із відповідними надвірними будівлями. У конкретне користування ОСОБА_10 перейшли приміщення: веранди 2-1 площею 8,2 кв.м; житлової кімнати - 2-2 площею 15,3 кв. м; житлової кімнати - 2-3 площею 13,4 кв.м, ванної кімнати 2-4 площею 5,1 кв.м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м; підсобного приміщення 2-1 площею 22,8 кв.м.

У жовтні 2006 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про визнання недійсними договорів дарування від 22.03.2006 року, вчиненого нею на користь ОСОБА_10 та договору дарування від 08.11.2002 року вчиненого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2007 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14.05.2007 року та ухвалою Верховного Суду України від 19.11.2008 року у задоволенні позову про визнання недійсним договорів дарування - відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї колишнього власника житлового будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є. Відповідачі не є членами сім'ї теперішнього власника житлового будинку, разом з тим, продовжують бути зареєстрованими у належній позивачу частині житлового будинку, власником якої до березня 2002 року була ОСОБА_5 Разом з тим, зз припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням. На думку суду, підстави для реєстрації відповідачів у житловому приміщенні, що належить позивачу відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що із припиненням права власності на будинок відповідачі втратили право користування цим жилим приміщенням, так як вказане право є похідним від права власності.

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги про визнання осіб такими що втратили право користування належним позивачу на праві власності житловим будинком ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4, 1999 року народження такими, що втратили право користування ? частиною житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1, що складається із приміщень: веранди 2-1 площею 8,2 кв.м; житлової кімнати - 2-2 площею 15,3 кв. м; житлової кімнати - 2-3 площею 13,4 кв.м, ванної кімнати 2-4 площею 5,1 кв.м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м; підсобного приміщення 2-1 площею 22,8 кв.м, сараю «Б», огорожі «N», що належать на праві власності ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко