Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1353/15-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 50 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом. В обґрунтування вимог зазначала, що з 21.02.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач в добровільному порядку регулярно не надає допомоги на утримання дитини, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття та 1000 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 09.04.2015 року і до досягнення ним повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 09.04.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання сина до його повноліття до 300 грн., в решті вимог відмовити. Вказує, що на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як з 06.08.2014 року офіційно не працює, у зв»язку з тим, що здійснює догляд за бабусею ОСОБА_4, яка потребує постійного стороннього догляду та фінансової допомоги. Зазначає, що суд взяв до уваги вимоги позовної заяви, однак не врахував його заперечень проти позову, його стан здоров»я та матеріальне становище. Виходячи з викладеного вважає, що сукупний розмір аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини та дружини, є занадто великим і може позбавити його засобів до існування.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз»яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов»язку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4,5).

Відповідно довідки, виданої виконкомом Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 947 від 08.04.2015 року, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні матері(а.с.6).

Позивачка не працює, зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, джерелом для утримання її та дитини є державна допомога на дитину.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації та одержує компенсацію, як непрацююча працездатна особа по догляду за особою похилого віку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.08.2014 року (а.с.16).

Доказів про те, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини матеріали справи не містять.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд виходив із принципу рівних обов"язків батьків щодо дітей, врахував ту обставину, що дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює у зв"язку з доглядом за дитиною, проживає одна та перебуває у скрутному матеріальному становищі, має необхідність у придбанні дитячого харчування, засобів гігієни для дитини, одягу та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600грн. на місяць.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу /ч.4 ст.84 СК України/. Частиною 1 ст.80 СК визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку /доходу/ другого з подружжя і /або/ у твердій грошовій сумі.

При розгляді справи суд першої інстанції правильно застосував наведені норми закону до спірних правовідносин та дійшов обгрунтованого висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки на її утримання 300грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку, задовольнивши частково позов в цій частині.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі про те, що він хворіє та потребує лікування, не впливають на правильність ухваленого рішення, оскільки у відповідача відсутня будь-яка група інвалідності, а його посилання на хворобу, спростовується записами лікаря в амбулаторній картці про те, що його гостре захворювання нирок перебуває в стадії одужання /а.с.14/.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач є працездатним, не має зобов"язань за виконавчими документами на користь інших осіб, а тому має можливість та зобов"язаний згідно закону утримувати свою малолітню дитину та дружину.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він офіційно не працює, у зв»язку з тим, що здійснює догляд за бабусею ОСОБА_4, яка потребує постійного стороннього догляду та фінансової допомоги, не є підставою для зменшення розміру аліментів на дитину та дружину, оскільки не підтверджує відсутність у ОСОБА_4 дітей, які могли б надавати допомогу своїй пристарілій матері. Здійснення догляду за пристарілою бабусею ОСОБА_4 не звільняє відповідача від виконання батьківських обов"язків.

Обставини справи судом першої інстанції з"ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна правова оцінка. Будь-яких порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, колегією суддів не встановлено. Оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді