КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1949/15-ц
Провадження № 6/520/113/15
УХВАЛА

17.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюка Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. звернувся до суду із поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання ним зобов'язань по виконавчому листу №522/6187/14, який видав Приморський районний суд м. Одеси 13 серпня 2014року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 4 986,00грн.

Вимоги подання державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. обґрунтовує тим, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП №44651683 з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси №522/6187/14 від 13 серпня 2014року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 4 986,00грн.

Боржником у добровільному порядку рішення суду не виконано.

Оскільки боржником ОСОБА_3 рішення суду не виконуються, державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. був вимушений звернутися до суду з вказаним поданням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засідання 17.02.2015року державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. та стягувач - ОСОБА_4 подання підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця та стягувача, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП №44651683 з примусового виконання виконавчого листа №522/6187/14, виданого 13.08.2014року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 4 986,00грн.

Згідно відповідей, отриманих на запити, боржник - ОСОБА_3, як платник податків в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, пенсію в органах Пенсійного фонду України не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію в органах Пенсійного фонду України не знайдено.

З довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 29.12.2014року вбачається, що боржник ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1.

З акту державного виконавця від 25.12.2014року вбачається, що виходом за адресою: АДРЕСА_1, боржника не виявлено. На стук в двері ніхто не відповів. Виклик до державного виконавця залишено у дверях.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Виходячи зі змісту подання, суд зазначає, що вимоги державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 не є співрозмірними з вимогами, які містяться у виконавчому документі, з урахуванням того, що сума заборгованості складає 4 986,00грн.

Також, суд зазначає, що аналогічне звернення державного виконавця було розглянуто апеляційним судом Одеської області ухвала від 30.05.2013року номер провадження № 22-ц/785/4889/13, а саме згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: а у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (п. 18 ч. 3).

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Втім визначення поняття "ухилення" Закон України "Про виконавче провадження" прямо не розкриває. Також відсутня практика Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення такого поняття, як "ухилення".

Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

В розумінні ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги висновки та практику апеляційного суду Одеської області, суд вважає, що подання державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюка Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюка Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петренко В. С.