Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/789/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В.В.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Кривохижі В.І., Франко В. А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.06.2007 року ОСОБА_2 14.06.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2014 року має заборгованість у розмірі 7140,88 грн., яка складається з 1638,36 грн. заборгованості за кредитом; 3106,29 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1580,00 грн. заборгованості з комісії за користуванням кредитом; та штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гри. - штраф (фіксована частина), 316,23 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач належним чином зобов'язання за вказаним договором не виконав, чим порушив норми законодавства, що регулює дані правовідносини та умови кредитного договору.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2015 року у задоволені позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено у повному обсязі з тих підстав, що позивачем порушено строк звернення до суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, виходячи з такого.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 почала порушувати умови договору з 1 грудня 2009 року, не вносячи платежі по кредиту. Тому, у банка виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості 01 грудня 2009 року. В суд позивач звернувся лише 21.01.2015 року, тобто поза межами строку позовної давності, про сплив якої відповідачем заявлено у судовому засіданні.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.06.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2575,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9).

З матеріалів справи убачається, що ПАТ КБ «Приват Банк» звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за тілом кредиту у сумі 2059,79 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 172,00 грн., а всього на суму 2231,79 грн. (а.с.120-121). 22.05.2008 року даним судом було видано судовий наказ за №2-н-933 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗAT КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, суму боргу в розмірі 2272,29 гривень, яка складалася з 2231,79 грн. заборгованості за кредитом та судових витрат (а.с.89).

Судовий наказ було пред'явлено до примусового виконання до ВДВС Гайворонського районного управління юстиції та 30.09.2009 року постановою державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання наказу №2-н-933 від 22.05.2008 року, виданого Жовтневим райсудом м. Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, суму боргу в розмірі 2272,29 гривень закінчено, оскільки борг в сумі 2272,29 грн., виконавчий збір в сумі 227,23 грн. та витрати в сумі 10,98 грн. сплачено ОСОБА_2 відповідно до квитанції №K20/N/5 від 23.10.2009 року. Підтвердженням даного факту є копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2009 року (а.с.33, 90). Тобто, заборгованість по кредиту було погашено у порядку примусового виконання рішення суду 30.10.2009 року.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що у банка виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з 01 грудня 2009 року.

Проте, суд не звернув увагу на те, що 28.12.2012 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 250 грн., що свідчить про переривання строку позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України. Внесення платежу на вказану суму підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6зв.) та випискою з основної карти НОМЕР_1 (а.с.59-61). Внесення вказаної суми сторона відповідача не оспорювала. Мети внесення 250 грн. 28.12.2012 року пояснити у судовому засіданні апеляційного суду не змогла.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стосовно переривання строку позовної давності вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання ним свого боргу, є обґрунтованими.

Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статтями 526, 527, 530, 1054 ЦК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, позивач мав право нараховувати відсотки за користування коштами за період з 22.05.2008 року по 30.10.2009 року, тобто з дня видачі судового наказу по день його фактичного виконання. Тому, позовні вимоги в частині нарахування відсотків мали б бути задоволені частково за період з 22.05.2008 року по 30.10.2009 року.

При цьому позивач просить стягнути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, заборгованість по комісії та штрафам за період з 06.08.2007 року по 30.11.2014 року.

У судовому засіданні представник позивача не заперечував про стягнення боргу за судовим наказом. Згідно з розрахунком заборгованість по тілу кредиту після примусового виконання судового наказу залишилась у сумі 1346,64 грн. У письмових поясненнях представник зазначив, що основна заборгованість (тіло кредиту) у сумі 2059,79 грн. стягнута вищезазначеним судовим наказом. Але банк відніс стягнуті суми не на погашення заборгованості по тілу кредиту у сумі 2059,79 грн. та нарахованих процентів у сумі 172 грн., а в порушення судового рішення на свій розсуд, а саме на погашення комісії у сумі 468,4 грн., яка не заявлялася у заяві про видачу наказу та не зазначена у судовому наказі, та на погашення процентів у сумі 1341,96 грн. (а.с.6).

Проте, колегія суддів вважає, що оскільки тіло кредиту за судовим наказом було погашено 30.10.2009 року, то зобов'язання відповідача припинилось його виконанням, а саме 30.10.2009 року, що підтверджується матеріалами справи, тому позивач має право на задоволення позовних вимог по процентам з 22.05.2008 року по 30.10.2009 року.

При цьому позивач розрахунку заборгованості за вказаний період не надав. Заборгованість по процентам надана за період з 06.08.2007 року. У письмових поясненнях заборгованість по процентам у сумі 1705,64 надається за період з 30.11.2011 року по 30.11.2014 року. При цьому незрозуміло, на яку суму нараховувалась вказана заборгованість, якщо тіло кредиту було погашено 30.10.2009 року. Із розрахунку заборгованості убачається, що станом на 31.10.2009 року заборгованість по процентам складає 72,05 грн. Відповідач частково розрахувалась 28.12.2012 року на суму 250 грн. На погашення якої складової заборгованості віднесено вказану суму в розрахунку не відображено (а.с.6зв.,7).

Сторона відповідача вважає, що повністю розрахувалася із виниклою заборгованістю 23.10.2009 року згідно з квитанцією про оплату та постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.10.2009 року і наполягала на застосуванні строків позовної давності.

Слід зазначити, що Умови та Правила надання банківських послуг (далі по тексту Умови та Правила) не підписані відповідачем, що унеможливлює встановити чи був відповідач ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами, та коли і ким вони затверджені. Крім того, позивач не надав до матеріалів справи ні Пам'ятки клієнта, яка відповідно до примітки до п.3.5 Умов та Правил оформлюється і є невід'ємною частиною договору у разі оформлення і видачі платіжної картки, ні Тарифів банку, за якими можливо було б обрахувати відповідно до п.5.5.1 Умов та Правил комісію за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань. Посилання у позові на сайт, на якому розміщені Тарифи банку, не є належним та допустимим доказом ознайомлення відповідача з Тарифами банку при укладенні договору 14.06.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з того, що станом на час розгляду справи заборгованість по тілу кредиту погашена, а саме 30.10.2009 року, заборгованості по процентам у судовому засіданні не встановлено, тому відсутні підстави і для стягнення штрафів за порушення строків платежів, тим паче, що процентна складова обраховується у розмірі 5% від суми позову. Що стосується комісії, то її неможливо обрахувати з причин, зазначених вище, а саме за відсутності у матеріалах справи Тарифів банку, які відповідно до п.1.1 Умов та Правил є невід'ємною частиною договору, та з якими ознайомився відповідач.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку про неможливість задоволення позовних вимог за період з 22.05.2008 року по 30.10.2009 року за недоведеністю як розміру, так і складових можливої заборгованості за вказаний період.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2015 року скасувати.

У позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: