Справа № 147/246/15-ц Провадження № 22-ц/772/1718/2015Головуючий в суді першої інстанції Костюк Г. М.
Категорія 69Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б., Міхасішин І.В.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: представника зацікавленої особи Мацан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.04.2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тростянеуького районного суду Вінницької області від 30.04.2015 року заяву ОСОБА_3 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи і неправильне застосування судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника зацікавленої особи, який просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами має місце спір про право на спадкове майно, а тому спір має вирішуватись в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

ОСОБА_3 звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилається на те, що метою встановлення такого юридичного факту є подальше оформлення спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_4, яка є дружиною спадкодавця оспорює право заявника на майно покійного ОСОБА_6, так як вважає, що задоволення заяви ОСОБА_3 вплине на її право успадкування всього складу спадщини, тобто між сторонами виник спір про право.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд відповідно до вимог ч.6 ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Таким чином, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3, вірно встановив, що від установлення юридичного факту безпосередньо майнові права заявника не виникають, а встановлення даного факту пов'язане із наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та матеріалів справи убачається, що апеляційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312 - 315, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.04.2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.О.Голота

Судді: Ю.Б.Войтко

І.В.Міхасішин

/Підписи/

Згідно з оригіналом: