Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м.Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про розірвання договору оренди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14 листопада 2003 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди частки (3,145%) земельної ділянки, площею 0,7852 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська буд. 17, кадастровий номер :03:263:0024, для фактичного розміщення нежитлових приміщень, строком на 13 років.

28 лютого 2013 року на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДНІПРО РЕНТ», позивач здійснив відчудження належного йому нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська 17, на користь ТОВ «ДНІПРО РЕНТ» шляхом внесення нерухомості до статутного капіталу вищезазначеного товариства. Згідно свідоцтва про право власності з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, буд 17, 0,8414 частки будівлі літ. А-7, загальною площею 722,6 кв.м. зареєстровано за ТОВ «ДНІПРО РЕНТ».

Оскільки право власності на обєкт нерухомості перейшло до ТОВ «ДНІПРО РЕНТ» та позивач з того часу не використовує земельну ділянку 14 серпня 2015 року він звернувся до ОСОБА_2 міської ради з вимогою припинити договір оренди земельної ділянки від 13 листопада 2003 року, оскільки орендована земельна ділянка перейшла в користування інших осіб у звязку із зміною власника обєктів нерухомості. Однак листом від 22 вересня 2015 року відповідачем було запропоновано інший порядок припинення договору оренди. Тому позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 14 листопада 2013 року та зобовязати ОСОБА_2 міську раду у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку кадастровий номер :03:263:0024, яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська буд. 17.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки розірвання договору оренди земельної ділянки повинно вирішуватися тільки на пленарному засіданні ради.

Вислухавши сторони, дослідивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено в судовому засіданні, 30 липня 2003 року рішенням ОСОБА_2 міської ради про передачу земельної ділянки по вул. Сімферопольській 17 у спільну оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_1 затверджено матеріали земельно кадастрової інвентаризації розроблені ДП «ОСОБА_2 міський центр державного земельного кадастру» та передано земельну ділянку у спільну оренду строком на пятнадцять років ОСОБА_3 та ОСОБА_1, встановлено частки користування земельною ділянкою, які не підлягають окремому відчудженню та виділенню в натурі, у спільному землекористуванні:

ОСОБА_3 3,145% або 0,0247 га.;

ОСОБА_1 3,145% або 0,0247 га. /а.с. 12/.

14 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міської радою було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,7852 га., що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська 17 для фактичного розміщення нежитлових приміщень, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за номером :03:263:0024 згідно з планом земельної ділянки /а.с.6-10/.

28 лютого 2013 року на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДНІПРО РЕНТ», позивач здійснив відчудження належного йому нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська 17, на користь ТОВ «ДНІПРО РЕНТ» шляхом внесення нерухомості до статутного капіталу вищезазначеного товариства. /а.с.13-19/ Згідно свідоцтва про право власності з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, буд 17, 0,8414 частки будівлі літ. А-7, загальною площею 722,6 кв.м. зареєстровано за ТОВ «ДНІПРО РЕНТ». /а.с.20-21/.

14 серпня 2015 року позивач звернувся з листом до ОСОБА_2 міської ради з вимогою припинити договір оренди земельної ділянки від 13 листопада 2003 року, оскільки орендована земельна ділянка перейшла в користування інших осіб у звязку із зміною власника обєктів нерухомості /а.с. 23/. Однак листом від 22 вересня 2015 року відповідачем було запропоновано інший порядок припинення договору оренди /а.с.26/.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Так, на письмове звернення позивача ОСОБА_2 міська рада надала відповідь в якій було розяснено порядок розірвання договору оренди та вказано перелік документів які необхідно надати, а тому звернення позивача до суду з позовними вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки є передчасними, оскільки відповідач не відмов ОСОБА_1 у розірванні даного договору, а отже між сторонами відсутній спір.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про розірвання договору оренди та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова