Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 17 травня 2006 року б/н, за яким останній надано кредит у розмірі 15 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом.

На порушення умов договору позичальниця взятих на себе зобов'язань належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2014 року складала 22 184 грн 02 коп., з яких: 14 618 грн 66 коп. - заборгованість за кредитом; 5 561 грн 79 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 471 грн - заборгованість з пені та комісії, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 032 грн 57 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача.

У травні 2015 року представник позивача звернувся із заявою про залучення до участі у справі спадкоємця померлого відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2015 року залучено до участі у справі правонаступника померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1

У процесі розгляду справи позивач уточнив вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 як спадкоємця після померлої ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором від 17 травня 2006 року у розмірі 22 184 грн 02 коп., яка нарахована станом на 30 вересня 2014 року, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, зазначав, що із відповіді державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 від 08 квітня 2015 року № 393/01-09 вбачається, що у нотаріальній конторі відсутні дані щодо спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 СК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкове майно відсутнє.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що на час смерті позичальника ОСОБА_2 була відсутня заборгованість за кредитом, що убачається із наданого банком розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, у відповідних графах розрахунку на дату 28 червня 2013 року значаться нулі (а. с. 10, зворот). Указана позивачем сума боргу виникла і нараховувалась після смерті ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення, суд на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на зазначене вище уваги не звернув, не визначився з правовідносинами, що виникли між сторонами після смерті ОСОБА_2, не врахував, що спадкоємці несуть зобов'язання погасити борг, нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко