Справа № 192/679/15-ц
Провадження № 2/192/294/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем має спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, так як з відповідачем на даний час вони проживають окремо.

Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання сина між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його прибутків, оскільки з 01 січня 2015 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років в розмірі 1032 гривні, а відповідач працює водієм ТОВ "Заповіт Ілліча", отримує заробітну плату в розмірі 1500 гривень, тому зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Позивач та представник позивача, які повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились (а.с.12,14). Представником позивача в межах повноважень за договором на представництво інтересів від 29 квітня 2015 року (а.с.18-19) подано до суду письмову заяву (а.с.17-19), за якою вона прохала розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.13,15,16), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.20-21), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі.

В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Статтями 180-182 СК України передбачено, що батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,22), який після припинення сторонами спільного проживання згідно довідок Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №139, №140 від 28 квітня 2015 року проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6-7), що підтверджується і довідкою Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області №44 від 20 травня 2015 року про склад сім'ї відповідача (а.с.232), при цьому відповідач позивачці добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а домовленості щодо розміру та порядку сплати такої допомоги між ними не досягнуто.

Відповідач працевлаштований водієм в ТОВ Заповіт Ілліча" водієм, де отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою ТОВ "Заповіт Ілліча" Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.24), в зв'язку з чим аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути в примусовому порядку в частці від заробітку відповідно до положень ст.183 та ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом.

З урахуванням зазначеного, суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.20), матеріальне становище платника аліментів, який отримує прибутки у вигляді заробітної плати, стану здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідності зі ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а зазначена частка від прибутків відповідача у грошовому виразі буде відповідати 1/2 частині встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання сина сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має.

Крім цього, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,183, ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Тарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя