Номер провадження: 22-ц/785/6183/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи кредитної спілки «Афіна» про стягнення боргу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 19 квітня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між КС «Афіна» та ОСОБА_4 укладено договір №20-05 від 26 грудня 2005 року, за яким спілка надала в кредит терміном по 26 червня 2007 року грошові кошти в 7000,00 грн. та встановила плату за користування коштами в сумі 5040,00 грн. Кредит підлягав поверненню, кошти за користування кредитом сплаті щомісячними платежами не менше ніж по 668,89 грн., однак станом на 17 червня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 12008,34 грн., де 3831,19 грн. тіло кредиту, 8177,15 грн. проценти. Посилаючись на вказані обставини, укладений між КС «Афіна» та ОСОБА_3 договір №1 від 10 квітня 2013 року про відступлення права вимоги, позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 борг в сумі 12008,34 грн. (а.с.1).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, просила застосувати наслідки спливу позовної давності (а.с.19-20).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 7 серпня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто 6477,77 грн., де 3831,19 грн. тіло кредиту, 2646,58 грн. проценти (а.с.48-49).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові з підстав пред'явлення позову неналежним позивачем (а.с.91-94).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с.109-111).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в позові відмовлено за спливом строку позовної давності (а.с.189-191).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення вимог.

Неправильність рішення суду апелянт мотивував неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно договору №К20-05 від 26 грудня 2005 року, укладеного між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4, остання отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. зі сплатою процентів за користування коштами в сумі 5400,00 грн., що рівно 60% річних, на термін до 26 червня 2007 року (а.с.2).

На виконання договору кредитна спілка «Афіна» видала ОСОБА_4 7000,00 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером №108 від 26 грудня 2005 року, а ОСОБА_4 до 19 вересня 2006 року виконувала зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування коштами шляхом внесенням кредитній спілці щомісячних платежів в сумі не менш ніж 668,89 грн. (а.с.5,9).

Згідно довідки від 10 квітня 2013 року кредитної спілки «Афіна» станом на 17 червня 2008 року заборгованість за договором №К20-05 від 26 грудня 2005 року складала 12008,34грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 3831,19 грн., відсотками 8177,15грн. (а.с.8).

Судовим наказом, виданим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 27 травня 2009 року за заявою від 6 травня 2009 року кредитної спілки «Афіна» в особі керуючого санацією стягнуто з ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Афіна» борг в сумі 12008,34 грн. Судовий наказ не виконано. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2010 року за заявою ОСОБА_4 судовий наказ скасовано (а.с.34-36).

ОСОБА_3 своє право вимоги до ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 12008,34 грн. обґрунтував укладенням між ним ОСОБА_3 та кредитною спілкою «Афіна» угоди №01 від 10 квітня 2013 року про відступлення права вимоги за договорами №К20-05 від 26 грудня 2005 року (а.с.7). При цьому ОСОБА_3 як позивач виходив з того, що між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 мали місце не кредитні правовідносини, а правовідносини позики грошових коштів, відповідно, позовні вимоги заявлено з посиланням на норми матеріального права, що регулюють позику.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з договору про отримання ОСОБА_4 від кредитної спілки коштів в кредит під зобов'язання повернення суми кредиту 7000,00 грн. та сплати за користування коштами процентів в сумі 5400,00 грн., з договору відступлення кредитною спілкою ОСОБА_3 права вимоги. Встановивши невиконання зобов'язань по поверненню коштів та сплаті процентів, суд, вважаючи наявним у ОСОБА_3 суб'єктивного права вимоги неповернутих коштів та не сплачених процентів, відмовив в позові за спливом строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновки суду щодо застосування наслідків позовної давності спростовують, однак поряд з цим має місце відсутність у ОСОБА_3 самого суб'єктивного права вимоги, що, відповідно, є підставою для відмови в позові не за спливом строку позовної давності, а за безпідставністю вимог.

Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, договорів та інших правочинів ( п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 Ц України). Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК

України). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).

Відступлення права вимоги може мати місце на підставі договору цесії, що є загальним способом заміни кредитора у зобов'язанні, чи договору факторингу, що є спеціальним способом заміни кредитора у зобов'язанні.

Укладена між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 угода №01 від 10 квітня 2013 року про відступлення права вимоги у сенсі положень статей 1077-1079 ЦК України не є договором факторингу, оскільки фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, тому фізична особа ОСОБА_3 не може бути фактором (стороною у договорі факторингу).

Відступлення права грошової вимоги опосередковує передачу грошей взамін відступлення права грошової вимоги до третьої особи, відтак, відступлення права вимоги кредитною спілкою «Афіна» обумовлювало отримання спілкою від ОСОБА_3 грошей взамін відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_4 як третьої особи. В укладеній між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_3 угоді №01 від 10 квітня 2013 року прямо не зазначено про передачу грошей, проте вказано, що угода укладена з метою погашення заборгованості КС «Афіна» перед ОСОБА_3, тобто сутність цього положення вказує на завуальовану форму продажу боргу осіб перед спілкою.

Кредитні спілки є неприбутковими організаціями, а, відтак, не є суб'єктами підприємницької діяльності. Кредитні спілки не можуть продавати борги осіб перед кредитними спілками тому, що вони не являється суб'єктами підприємницької діяльності та згідно Закону та своїх статутів є неприбутковими організаціями. Відсутність у кредитної спілки права переводити борг чи відступати правові вимоги за кредитним договором обумовлена особливістю правового статусу спілки. Дане узгоджується з судовою практикою розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, викладеною в затвердженому суддями Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України узагальненні; правовою позицією, зробленою в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року в справі №6-59цс15; практикою розгляду справ цієї категорії Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ тощо (а.с.215-224).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг.

Кредитна спілка «Афіна» створена для здійснення діяльності по коду КВЕД 65.22.0 «Надання кредитів», запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи проведена 16 травня 2005 року, станом на 12 листопада 2015 року кредитна спілка «Афіна» в стадії припинення не знаходиться.

Таким чином, між кредитною спілкою «Афіна» та особою, якій надаються грошові кошти, можуть мати місце лише цивільно-правові відносини, що за своєю правовою природою є кредитними, при цьому кредитна спілка виступає як кредитодавець, а особа як позичальник, предметом кредитного договору можуть бути лише грошові кошти.

Договір №К20-05 від 26 грудня 2005 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 недійсним не визнано. Договір виконувався, порушення ОСОБА_4 зобов'язань за кредитними договорами стало підставою звернення кредитної спілки «Афіна» до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення кредитної заборгованості в сумі 12008,34 грн.

Рішенням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №306 від 6 березня 2007 року схвалено рішення директора Департаменту з нагляду за кредитними установами від 1 березня 2007 року №255 про виключення з Державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензії на проведення діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок коштів, крім внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, кредитної спілки «Афіна» в зв'язку з поданням недостовірної інформації у документах для

внесення інформації про неї до Державного реєстру фінансових установ (а.с.121). Дана обставина сама по собі не скасовує укладений кредитний договір №К20-05 від 26 грудня 2005 року між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4 та, відповідно, не дає підстав стверджувати про виникнення правовідносин позики та відступлення права вимоги за відносинами позики, як то вважає апелянт.

Позовна давність за своєю природою є матеріально-правовим строком. Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права, щодо якого заявлено вимогу, і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Аналіз вищевикладеного приводить до висновку про відсутність у ОСОБА_3 суб'єктивного права, тобто права вимагати від ОСОБА_4 заборгованості за договором №К20-5 від 26 грудня 2005 року, укладеним між кредитною спілкою «Афіна» та ОСОБА_4.

Відсутність суб'єктивного права є підставою для відмови ОСОБА_3 в позові за безпідставністю вимог.

ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, відповідно, має згідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільги по сплаті судового збору за подання до суду як позову, так і апеляційної скарги.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи кредитної спілки «Афіна» про стягнення боргу - відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич