Провадження №2о/200/128/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Кобзар А.В.,

за участю свідків: ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2, помер її чоловік, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У липня 2015 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення виплати одноразової грошової допомоги за померлого ОСОБА_4. 23.07.2015 року заявниця отримала письмову відмову у виплаті вищевказаної грошової допомоги у зв'язку з тим, що в наданих документах мають місце розбіжності, а саме: в свідоцтві про шлюб її прізвище після одруження зазначено «ОСОБА_3», а її чоловіка «ОСОБА_4». Для подальшого вирішення питання та призначення виплати одноразової грошової допомоги у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй було запропоновано звернутися до суду.

Враховуючи викладене, просила суд визнати факт, що вона ОСОБА_3 є вдовою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило.

Свідок ОСОБА_1 була допитана в судовому засіданні, підтвердила, що заявниця ОСОБА_3 дійсно перебувала у шлюбних відносинах із ОСОБА_4, проживали за однією адресою з 1974 р., пояснила, що «ОСОБА_3» ОСОБА_5 і «ОСОБА_4» ОСОБА_5 є однією особою, та зазначила, що була допущена помилка в написанні прізвища.

Свідок ОСОБА_2 була допитана в судовому засіданні, пояснила, що з ОСОБА_3 проживає в одному будинку з 1974 р., добре знає родину, та зазначила, що заявниця та її покійний чоловік перебували у шлюбі, та мали спільне прізвище «ОСОБА_3», також пояснила, що було допущено помилку та не вірно зазначено прізвище, а саме «ОСОБА_4».

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до відмітки, яка міститься в паспорті ОСОБА_3, НОМЕР_1 виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27 вересня 1999 р., вона у відділі ЗАГСу Ленінського р-ну м. Тбілісі 11 липня 1959 р. зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, 1937 р.н. (а.с.4).

Відповідно до відмітки, яка міститься в паспорті ОСОБА_4, НОМЕР_2 виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 22 жовтня 1997 р., він у ЗАГС Ленінського р-ну м. Тбілісі /м. Дніпропетровськ/ 11 липня 1959 р. зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 08 липня 2015 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6).

Згідно листа від 23.07.2015 №20093/10/01 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомляє, що в наданих документах ОСОБА_3 маються розбіжності, а саме: в свідоцтві про одруження її прізвище після одруження «ОСОБА_3», а її чоловіка - «ОСОБА_4» (а.с. 7).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб НОМЕР_4, 11 липня 1959 року у РАЦС Ленінського району м. Тбілісі, зареєстровано шлюб між ОСОБА_4, 1937 року народження, та ОСОБА_6, 1934 року народження, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_3, актовий запис № 834 (а.с. 8).

Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами необхідно заявнику для отримання призначеної одноразової грошової допомоги та для оформлення спадщини після померлого чоловіка.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_3, оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, не зважаючи на розбіжності у написанні прізвищ останніх, а тому заява про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 212-215, 234, 256-258, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є вдовою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії рішення, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Е.В. Женеску