АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/183/15 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Кузьма Р. М., Сташків Б. І.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника ДП "Авторитет плюс" ПП "Східний масив" Садової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року по справі за позовом дочірнього підприємства "Авторитет плюс" приватного підприємства "Східний масив" до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року позов дочірнього підприємства "Авторитет плюс" приватного підприємства "Східний масив" до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено.

Визнано укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між дочірнім підприємством "Авторитет плюс" приватного підприємства "Східний масив" та ОСОБА_1 на умовах, визначених в проекті договору від 24.10.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства "Авторитет плюс" приватного підприємства "Східний масив" 103 грн.30 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову дочірнього підприємства "Авторитет плюс" приватного підприємства "Східний масив", посилаючись на те, що судом були неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказував, що даний спір є передчасним, оскільки він не ухиляється від укладення спірного договору. Докази на підтвердження цієї обставини, а отже й позовних вимог у матеріалах справи відсутні. Уважає, що між ним та ДП "Авторитет плюс" ПП "Східний масив" триває процес узгодження умов договору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Представник ДП "Авторитет плюс" ПП "Східний масив" Садова Г.В. апеляційної скарги не визнала і пояснила, що судом було повно і об'єктивно встановлені обставини справи й ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Судом установлено, що ДП "Авторитет плюс" на підставі договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, укладеним між ним і ПП "Східний масив" 01.04.2011 року, прийняв в управління будинок АДРЕСА_1 у м.Тернополі, який знаходиться на балансі ПП "Східний масив".

Згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 квітня 2011 року виконавцем послуг з управління та утримання об'єктів житлового фонду, які перебувають на балансі ПП "Східний масив", визначено ДП "Авторитет плюс".

Відповідач ОСОБА_1 є уповноваженим власником квартири АДРЕСА_1.

Управління цим будинком здійснює ДП "Авторитет плюс" ПП "Східний масив", яке 25.06.2012 року направило відповідачеві ОСОБА_1 проект договору від 27.06.2012 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, умови якого відповідають типовому договору.

18.10.2013 року проект договору відповідач повернув позивачеві без підписання, посилаючись на невідповідність його вимогам ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідачеві повторно було направлено проект договору від 24.10.2014 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій разом з додатком № 1, у якому зазначено структуру основних витрат у межах діючого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ДП "Авторитет плюс".

Листом від 07.11.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що для підписання договору йому необхідні додатки до нього із зазначенням кількісної і якісної характеристики цих послуг.

Листом від 14.11.2014 року за № 14-11-2 позивач надав відповідачеві відповідь на його звернення із переліком робіт з поточного ремонту.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований виконавцем послуг договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій відповідає типовому договору, а тому ОСОБА_1, як споживач послуг, зобов'язаний укласти вказаний договір.

Колегія суддів апеляційного суду вважає рішення суду обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з вимогами ст. 6, ч. 3 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 19, ч. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 цього Закону передбачено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, ст. 20, ч. 3, п. 1 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному ст. 21, ч. 2, п. 3 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно зі ст. 630, ч. 1 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" № 529 від 20.05.2009 року (надалі - постанова № 529).

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ст. 6, ч. 3; ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги"( Правова позиція, викладена в постанові судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 10.10.2012 року по справі № 6-110 цс 12).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що проект договору від 24.10.2014 року, який запропоновано позивачем відповідачу для підписання, відповідає положенням Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі ст. 16, ч. 2, п. 1 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

За наведених обставин колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не ухиляється від укладення договору, а між ним та позивачем триває процес узгодження його умов, оскільки такий процес триває з червня 2012 року, а сама по собі ця обставина не є підставою для відмови в позові про визнання договору укладеним на умовах, передбачених актом обов'язкової дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307,ч.1,п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько