Справа №: 398/7235/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" травня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Дудченко О.Ю.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1.

відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Олександрійської міської ради

про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом за правом представлення та виключення відомостей щодо власника спірного майна з реєстру прав власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить:

- витребувати житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрії померла ОСОБА_6, яка доводиться йому бабусею, він є спадкоємцем першої черги після її смерті за правом представлення, оскільки його батько, рідний син померлої, ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя спадкодавцеві належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1.

26.01.2008 року між ОСОБА_8 (покупець) та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (продавцями) був укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

21.10 2008 року сторонами укладено третейську угоду про передачу спору, а саме визнання дійсним даного договору купівлі-продажу і визнання права власності за покупцем - на вирішення третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів».

Рішенням постійно діючого третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 23.10.2008 року у справі № 130/23/10-2008 задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, укладеного між сторонами 26 січня 2008 року.

Згодом, рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 від 02.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Зареєстровано право власності на спірний будинок за ОСОБА_9 в Олександрійському МБТІ.

01.08.2012 року рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , скасовано рішення Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2009 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року визнано недійсними третейську угоду ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 21 жовтня 2008 року та скасовано рішення постійно діючого третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 23 жовтня 2008 року по справі № 130/23/10-2008. про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 26 січня 2008 року.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Зазначене рішення набрало законної сили. Проте, спадкодавець ОСОБА_6 за життя не встигла зареєструвати за собою право власності на будинок згідно цього рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім цього, спірний будинок був відчужений третій особі і на даний час його власником зареєстрований ОСОБА_5

У жовтні 2013 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що відсутня державна реєстрація права власності за спадкодавцем.

Посилаючись на ст., ст. 215, 220, 321, 387, 388, 640, 657, 1212, 1213, 1218, 1219 ЦК України, позивач просить його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з вищенаведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що його довіритель є добросовісним набувачем зазначеного спірного нерухомого майна.

Третя особа - представник реєстраційної служби Олександрійського МРУЮ Куранов С.О. - не має заперечень щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_9 та представник Олександрійської міської ради на розгляд справи не з'явилися, про день, час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Від представника Олександрійської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, де він зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність (а.с. 181)

Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність не зявившихся осіб та ухвалити рішення на підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступне.

26.01.2008 року між ОСОБА_8 (покупець) та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (продавцями) був укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

21.10 2008 року сторонами укладено третейську угоду про передачу спору з визнання дійсним даного договору купівлі-продажу і визнання права власності за покупцем - на вирішення третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів».

Рішенням постійно діючого третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 23.10.2008 року у справі № 130/23/10-2008 задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, укладеного між сторонами 26 січня 2008 року.

Згодом, рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 від 02.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Зареєстровано право власності на спірний будинок за ОСОБА_9 в Олександрійському МБТІ.

01.08.2012 року рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6, скасовано рішення Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2009 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року визнано недійсними третейську угоду ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 21 жовтня 2008 року та скасовано рішення постійно діючого третейського суду при «Асоціації Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 23 жовтня 2008 року по справі № 130/23/10-2008 року. Визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Крім того, 30.10.2012 року прокурором м.Олександрії порушено кримінальну справу за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с. 7 - 9, 106 - 108).

ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 89), за життя не встигла зареєструвати за собою право власності на спірний будинок згідно вищезазначеного рішення суду від 06 червня 2013 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_10 не набув права власності на спірний будинок, так як рішення постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 23.10.2008 року, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу спірного будинку укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 21 жовтня 2008 року - скасовано.

Оскільки в подальшому ОСОБА_8 було продано спірний будинок ОСОБА_9, та згідно повідомлення з Олександрійського БТІ право власності на будинок, що по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Приходько О.М. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу 17.02.2014 року, р.№ 235 (а.с. 81), то право власності позивача на вищевказаний спірний будинок, підлягає захисту в судовому порядку.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта на нерухоме майно також вбачається, що станом на 25.12.2014 року житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5; підстава виникнення права власності - договір купівлі - продажу від 17.02.2014 року, виданий Приходько О.М. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, р.№ 235 (а.с.82)

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрії померла ОСОБА_6, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги по закону був ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), а тому згідно ст. 1266 ЦК України спадкоємцем за правом представлення на вищевказаний спірний жилий будинок тепер є її внук - ОСОБА_4 (а.с.13), батько якого помер - ІНФОРМАЦІЯ_2, який би успадкував спірний будинок, якби був живим на час відкриття спадщини.

17 жовтня 2013 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Олександрійської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що відсутня державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_6 (а.с. 16 та а.с. 88 на звороті).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Зі змісту вказаної статті слідує, що право на захист, відповідно до глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування майна, має не тільки власник, а й особа, яка має речове право на майно.

Таким чином, заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, яка за життя вона не встигла зареєструвати за собою право власності на будинок згідно вищезазначеного рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_9 не набув права власності на спірний будинок, щодо якого в подальшому здійснив відчуження на користь ОСОБА_5, тому право власності позивача - ОСОБА_4 на будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 підлягає захисту в судовому порядку, так як ОСОБА_6, яка за рішенням суду являлась його власницею, за життя мала б право домагатися відновлення свого права на нього, але ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач, який 17.10.2013 року подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с.88), як спадкоємець за правом представлення, з часу відкриття спадщини набув речові права на успадкований будинок - право володіння та право користування ним і, відповідно, і право на захист цих прав.

Отже, у позивача виникло право на захист свого порушеного права шляхом звернення до суду із даним позовом.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_9 набув право власності на спірний будинок на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2009 року, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_1 з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 від 02.12.2008 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, яке було скасовано ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 01.08.2012 року; але в подальшому він здійснив відчуження будинку на користь відповідача ОСОБА_5.

Таким чином, між позивачем, який прийняв спадщину та відповідачем ОСОБА_5 - виникли речово-правові відносини. А відповідно до норм ЦК України, захист права володіння та користування спадковим майном можливий лише шляхом звернення з вендикаційним позовом, оскільки між сторонами виникли речово - правові відносини, то до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту, а саме пред'явлення позову з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України.

В постанові від № 6-164 цс 12 від 23.01.2012 року Верховний Суд України за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, висловив правову позицію, згідно якої - в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

А тому, суд вважає, що вимоги позивача про витребування майна, а саме спірного будинку у ОСОБА_5, підлягають задоволенню.

Підлягають задоволенню і вимоги позивача стосовно скасування державної реєстрації будинку за відповідачем, оскільки, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141, зазначено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача про виключення відомостей щодо відповідача як власника спірного майна з реєстру прав власності на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1050,40 грн.

Відповідно з п.2 ч.2 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу, а тому суд також стягує з відповідача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, які були понесені позивачем в сумі - 1000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги та квитанцією (а.с.24 - 26).

Керуючись ст. ст. 11, 59, 60, 61, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витребувати у ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, зобов'язавши його передати даний будинок ОСОБА_4;

Скасувати державну реєстрацію від 17 лютого 2014 року права власності ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 235, виданий 17.02.2014 року, приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером запису права власності: 4699801.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 1 050 (одну тисячу п'ятдесят) грн. 40 коп. у відшкодування сплаченого ним судового збору та 1000(одну тисячу) грн. на компенсацію витрат на правову допомогу, а всього - 2 050 (дві тисячі п'ятдесят)грн..40 коп. .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: