Справа № 149/1364/15-ц
Провадження №6/149/22/15
УХВАЛА

Іменем України

19.05.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику подання заступника начальника ВДВС ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло подання заступника начальника ВДВС Хмільницького МРУЮ про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, обґрунтоване тим, що на виконанні в ДВС знаходяться виконавчі листи: № 149/70/13-ц від 24 січня 2013 року виданий Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку та № 149/74/13-ц від 29 січня 2013 року виданий Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 14 січня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. З метою належного виконання рішення суду та усунення можливості уникнення боржником від сплати аліментів, просив тимчасово обмежити боржнику право виїзду за межі України.

Представник ДВС Хмільницького МРУЮ в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав та просив його задоволити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані ДВС виконавчі провадження, судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Хмільницького МРУЮ перебуває виконавчий лист № 149/70/13-ц від 24 січня 2013 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку та № 149/74/13-ц від 29 січня 2013 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 14 січня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Боржник рішення суду не виконує в звязку з чим, станом на 01 травня 2015 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 9458 грн 29 коп.

Судовим виконавцем проведено ряд виконавчих дій: відкрито виконавче провадження, направлено запити щодо майна, що знаходиться в її власності, перебування у її власності чи користуванні земельних ділянок, транспортних засобів, тощо.

Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, зважаючи на таке.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязання в судовому засіданні не доведено, зокрема державним виконавцем не надано доказів вчинення боржником дій, що свідчать про бажання уникнути сплати боргу.

За таких обставин, за недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязання, подання задоволенню не підлягає, оскільки застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування. Позиція щодо неправомірності заборони виїзду закордон без оцінки індивідуальних обставин боржника та підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобовязання, викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Хлюстов проти Росії.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.11 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу ДВС Хмільницького МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: