У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,
суддів: Дьоміної О.О., Завгородньої І.М.,Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом за позовом ОСОБА_6 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення сум, за касаційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 7 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення сум.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 7 травня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано Сільськогосподарський виробничий кооператив «Перемога» (далі - СВК «Перемога») повернути ОСОБА_6 земельну ділянку загальною площею 0,7254 га, яка розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі СВК «Перемога» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідачем було порушено вимоги ч. ч. 2-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», СВК «Перемога» не повідомляло орендодавця про поновлення договору оренди землі на новий строк за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на землю від 27 червня 2002 року була власником земельної ділянки площею 0,7254 га, яка розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області.

10 грудня 2007 року між ОСОБА_7 та СВК «Перемога» укладено договір оренди вищезазначеної ділянки строком на п'ять років (далі - договір оренди землі).

Умовами зазначеного договору передбачено, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк на тих же самих умовах. У цьому разі орендар не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку договору повідомляє письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору оренди землі).

Відповідно до пункту 21 договору оренди землі встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 37 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку на який його було укладено, якщо інше не передбачено договором, та в інших випадках, передбачених законодавством України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, спірну земельну ділянку успадкувала ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 травня 2014 року.

24 червня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до СВК «Перемога» із вимогою про повернення спірної земельної ділянки у зв'язку із закінченням строку договору оренди землі.

Листом від 23 липня 2014 року відповідач повідомив ОСОБА_6 про неможливість задоволення вимоги, оскільки СВК «Перемога» вважало, що договір оренди землі поновлено на той самий строк на який його було укладено, оскільки відсутні заперечення ОСОБА_7 щодо поновлення строку дії договору.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України <nau://ukr/435-15|st202> правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України <nau://ukr/435-15|st638> договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Саттею 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1823/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 ЦПК України).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що хоча СВК «Перемога» мало переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, проте відповідачем не було реалізовано зазначене право на поновлення договору, оскільки СВК «Перемога» було порушено вимоги ч. ч. 2-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо певної процедури і строків, а саме - СВК «Перемога» не повідомляло орендодавця про поновлення договору оренди землі на новий строк за місяць до спливу строку договору оренди землі,

Крім того, суди обґрунтовано виходили із того, що лист-повідомлення СВК «Перемога» на ім'я орендодавця ОСОБА_7 від 20 лютого 2013 року не свідчить про дотримання орендарем ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а навпаки підтверджує їх порушення.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: О.О. Дьоміна

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік