АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8158/15
Категорія: сімейні Доповідач - Трішкова І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: Гуцал Л.В., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Хороших М.Б.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного нерухомого майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного нерухомого та рухомого майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, при цьому посилався на те, що 29 липня 1995 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова був розірваний 24 лютого 2015 року. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дочка ОСОБА_4, яка проживає спільно з батьком та знаходиться на його утриманні. Рішенням Дзержинського районного суду від 15 травня 2015 року з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дочки, яка і надалі має намір проживати з батьком.

В період шлюбу 02 квітня 2004 року була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв. та жилою площею 32,2 кв.м, яка була оформлена на ім'я ОСОБА_2 Вартість зазначеної квартири за довідкою КП «ХМБТІ» складає 292 925 грн.

Просив суд розподіли між ним та ОСОБА_3 спільне майно подружжя, а саме вищезазначену квартиру, визнавши його право власності на 2/3 частини квартири, з урахуванням інтересів неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає спільно з ОСОБА_2 та знаходиться на його утриманні, та визнавши право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину вказаної квартири.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась у суд з зустрічним позовом про розподіл спільного сумісного нерухомого та рухомого майна, посилаючись на те, що в період шлюбу з ОСОБА_2 ними, крім спірної квартири, за сумісні кошти їх родини, за їх взаємною згодою на ім'я чоловіка, для потреб їх сім'ї, було придбано рухоме майно, а саме: 08 лютого 2010 року автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, які після припинення між ними шлюбних відносин знаходиться у користуванні ОСОБА_2 та використовуються ним для власних потреб.

Вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, тому їх частки, у разі його поділу, є рівними. Підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя відсутні, так як інтереси їх неповнолітньої доньки в такому разі порушені не будуть, оскільки вона добровільно переказує гроші на рахунок чоловіка на утримання дочки. Крім того, 27 листопада 2007 року нею була реалізована належна їй квартира, яка розташована в м. Богодухів, кошти від реалізації якої були використані нею та ОСОБА_2 для проведення ремонтних робіт в придбаній спірній квартирі. З огляду на викладене, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири та спірних автомобілів, без виділу часток в натурі.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_3 визнали частково, вважаючи, що при розподілі автомобілів, ОСОБА_2 повинно належати по 2/3 частини з кожного.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції вимоги за основним позовом визнали частково, вважаючи що все спірне майно повинно бути розподілено між сторонами в рівних частках. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

ОСОБА_4, допитана у якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі - її батьки. З вересня 2014 року вона прийняла рішення мешкати разом з батьком. З матір'ю вона спілкується, ключі від квартири вона сама віддала матері, так як не має наміру мешкати разом з нею. Перешкод у користуванні спірної квартири матір їй не чинить. В спірній квартирі у неї є своя кімната, в якій знаходиться її майно. Мати пропонувала їй повернутися до неї, однак вона прийняла рішення мешкати разом з батьком. З вказаного часу її утримує батько, мати періодично у незначному розмірі надає їй грошову допомогу. Мати на її утримання переказувала батьку гроші, однак він їх не отримує, так як вони йому не потрібні. на пропозиції матері про надання їй матеріальної допомоги, вона відмовляється, так як її утримує батько.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного сумісного нерухомого майна подружжя задоволений частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного нерухомого та рухомого майна подружжя задоволений.

Розділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме: квартиру АДРЕСА_1; автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, визначивши ідеальні частки в спільній сумісній власності в наступних розмірах:

за ОСОБА_2 визнати право приватної власності: на 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1; на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_3, № кузову НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_5, № кузову НОМЕР_6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2;

за ОСОБА_3 визнати право приватної власності: на 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1; на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_3, № кузову НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; на 1/2 ідеальної частки автомобіля марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_5, № кузову НОМЕР_6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Квартиру АДРЕСА_1, автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, - залишити у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмолено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1708 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити, а зустрічний позов - задовольнити частково, посилаючись на невідповідність рішення вимогам матеріального права.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржила.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 29 липня 1995 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилась донька ОСОБА_4.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року шлюб сторін розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами були придбані: 02 квітня 2004 року двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв. та жилою площею 32,2 кв.м, яка була оформлена на ім'я ОСОБА_2, 08 лютого 2010 року автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Усе зазначене спірне майно придбано за сумісні кошти для потреб сім'ї та зареєстроване на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України, при вирішені спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя. Зокрема за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умов, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року на користь позивача за основним позовом ОСОБА_2 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 в добровільному порядку переказувала на ім'я ОСОБА_2 кошти на утримання їх неповнолітньої дочки, які останній отримати відмовився (а.с. 66, 67, 68).

Також з пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 в добровільному порядку, періодично надає їй грошову допомогу, подарувала золоту каблучку, пропонує повернутися за місцем реєстрації та мешкати разом.

Також встановлено, що утримання нерухомого спірного майна, після припинення шлюбних відносин, з серпня 2014 року по теперішній час, здійснює ОСОБА_3 ОСОБА_2 участі в утриманні сумісного нерухомого майна не приймає. Крім того, з серпня 2014 року по теперішній час спірними автомобілями користується позивач ОСОБА_2, та як пояснив сам позивач, частину прибутків від використання автомобіля для потреб своєї підприємницької діяльності ОСОБА_3, як співвласнику транспортного засобу, не надає, отримані доходи використовує для потреб своєї нової родини, розуміючи при цьому, що колишня дружина має право на отримання відповідної частини прибутку.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для відступлення на користь позивача за основним позовом ОСОБА_2, від передбачених СК України, засад рівності часток в сумісному майні подружжя.

Підстави для зміни чи скасування рішення суду в цій частині відсутні.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Л.В. Гуцал

Л.І. Кірсанова