справа № 216/4737/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2014 р. та уточнено 23.07.2015 р., 21.11.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі ОСОБА_5 «Страхова компанія «Провідна») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 18.02.2011 р. ОСОБА_6 керуючи технічно справним автобусом «ОСОБА_7 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві особистої власності, здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 295 «Майдан ОСОБА_5 вул. Миколаївське шосе» в м.Кривому Розі. Приблизно о 15.45 год. ОСОБА_6 рухався по магістральній вулиці Окружній, яка співпадає з автомобільною дорогою державного значення Н-ІІ «Дніпропетровськ Миколаїв», з боку вул. Купріна в напрямку вул. Ньютона в м.Кривому Розі, до Т-подібного виїзду з промислової зони, що примикає праворуч по ходу руху автобуса по обледенілому покриттю наближався технічно справний автомобіль «Мітцубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по прилеглій території, яка застосовується лише для виїзду на головну дорогу.

Внаслідок невиконання вимог п.п.1.5, 2.3 б, 16.12 ПДР України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання подій ДТП, водій ОСОБА_4 виїжджаючи на дорогу по вул. Окружній з промислової зони, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення автомобіля з автобусом під керуванням ОСОБА_6, що рухався по головній дорозі по вул. Окружна в м.Кривому Розі.

Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди пасажири автобуса ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були травмовані та отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоровя.

За фактом ДТП 24.02.2011 р. було порушено кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 286 ч.2 КК України, вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2013 р. ОСОБА_6 було визнано невинним у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної і авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2013 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз винним у ДТП є ОСОБА_4, який порушив п.10.2, п.12.4 ПДР України. Відповідно до листа № 111/3-2478 від 11.04.2011 р. начальника відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу магістральна вулиця Окружна, співпадає з автомобільною дорогою державного значення Н-ІІ «Дніпропетровськ Миколаїв», та є Головною дорогою. Відповідно до листа завідувача відділу житлово-комунального господарства виконкому Центрально-Міської районної ради у місті ради перетин вул.Окружної з зазначеним поїздом не є перехрестям. У рапорті інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП старшого лейтенанта міліції ОСОБА_12 вказано, що ОСОБА_4 виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу вул. Окружна, не надав перевагу у русі маршрутному таксі під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого трапилась ДТП. Відповідно до копіювання з картографічного плану м. Кривого Рогу, зїзд з вулиці Окружної є тупіковим.

Висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 116/14 від 19.07.2014 р. встановлено вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу складає 370 879,44 грн., сума матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автобусу «ОСОБА_7 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить на цей час 170 271 грн.

Цивільно-правова відповідальність на час ДТП застрахована в ЗАТ «СК Провідна» відповідно до страхового поліса № ВС № 7097700 від 27.02.2010 р.

Крім вказаної майнової шкоди у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу, він з вини ОСОБА_4 зазнав і інших витрат які підлягають відшкодуванню, а саме: витрати на проведення експертної оцінки в сумі 850 грн. та 750 грн., а також послуги евакуатора в сумі 500 грн.

Також йому була завдана і моральна шкода, яка він оцінює в 100 000 грн., вона проявляється в тім, що ОСОБА_4, запевнив його, що у нього достатньо коштів, щоб уникнути відповідальності та зробити його подальше життя нестерпним, за участі ОСОБА_4 виїзд з промислової зони який раніше було ледве видно, перетворився на рівнозначні дороги з достатньою видимістю, тому як усі дерева та кустарники було зрубано, на ж/д переїзді на відстані 300 м, зявився знак «Головна дорога» про який ОСОБА_4 раніше у своїх поясненнях не згадував, внаслідок неправдивих свідчень ОСОБА_4 та фальсифікації доказів розгляд справи було затягнено до 4 років, в результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль, він був позбавлений можливості заробляти гроші та утримувати свою сімю, іншої можливості заробляти гроші він як інвалід ІІ групи не має.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити його.

Представник позивача ОСОБА_2 просить суд задовольнити позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, позов не визнає, вказує, що позивач пропустив строк позовної давності, також не надав суду належних доказів його вини, його цивільна відповідальність застрахована, тому відшкодування має нести страховик. За матеріалами кримінальної справи на яку посилався позивач він визнаний потерпілим, а обставини зазначені в позовній заяві спростовуються матеріалами кримінальної справи, а саме: показаннями ОСОБА_6 про те, що на момент ДТП оглядовість примикання проїзної частини праворуч була обмежена чагарником і деревами, на гілках яких був сніг, суперечать даним зафіксованим у протоколі огляду місця ДТП від 18.02.2011 р. та фототаблицею до нього, де сніг на гілках кущів та дерев відсутній, при цьому оглядовість перехрестя вул. Окружної і дороги промислової зони кущами і деревами не обмежена. Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 при допиті і відтворенні обстановки та обставин події ДТП вказали, що бачили автомобіль «Міцубісі Лансер», який наближався праворуч до вул. Окружна, при цьому ні кущі ні дерева їм не заважали бачити вказаний автомобіль. Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 18.02.2013 р. на проїзній частині вул. Окружної зафіксовані сліди гальмування коліс автобуса під керуванням ОСОБА_6, при цьому обидва сліди розпочинаються на зустрічній для автобуса смузі руху, приблизно по центру перехрестя. Показання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про те, що на момент ДТП на початку вул. Окружної був встановлений дорожній знак 2.3. «Головна дорога», не відповідає дійсності. Судом не взята до уваги відповідь ДП «ДПІ Кривбаспроект», згідно якої дорога, яка примикає до вул. Окружної в районі будинку №12 зазначеної вулиці відноситься до доріг промислових і комунально-складських зон, також в ході досудового слідства із потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_4, а також зі свідком ОСОБА_14, та обвинуваченим ОСОБА_6 були проведені відтворення обстановки та обставин події, в результаті якої встановлено, що водій ОСОБА_6 при наближенні до місця зіткнення мав обєктивну можливість на значній відстані бачити автомобіль під керуванням ОСОБА_4 Просить суд відмовити позивачу в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає позов позивача необґрунтованим, позивач не був за кермом автомобіля під час ДТП, а в разі визнання вини в ДТП ОСОБА_4 шкода підлягає стягненню з страхової компанії. Просить суд відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія «Провідна» ОСОБА_15 до суду не зявився, надав суду заперечення, позов не визнає, вказує, що майнова шкода в розмірі 24 990 грн., яку просить позивач стягнути з ОСОБА_5 «Страхова компанія «Провідна» відповідає межам ліміту відповідальності та позиція щодо розміру відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак підставою для сплати зазначених коштів є визнання ОСОБА_4 винною особою.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 звинувачувався в тім, що 18.02.2011 р. приблизно о 15.45 год. керував технічно справним автобусом «ОСОБА_7 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, та здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 295 «Майдан ОСОБА_5 вул.Миколаївське шосе» в м.Кривому Розі. У цей час по дорозі промислової зони до зазначеного перехрестя наближався технічно справний автомобіль «Міцубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, по ходу руху котрого на відстані 300 м перед перехрестям був встановлений знак 2.3. ПДР України «Головна дорога». Враховуючи те, що безпосередньо перед перехрестям інших знаків пріоритету встановлено не було, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 відповідно до п.2.3 розділу 33 ПДР України міг розраховувати на те, що водії транспортних засобів, які рухалися по вул.Окружній, повинні надати йому дорогу тому, підїхавши до перехрестя з вул.Окружної та користуючись перевагою в русі, він почав здійснювати проїзд даного перехрестя. По ходу руху водія ОСОБА_6 перед перехрестям були відсутні знаки пріоритету, які б встановлювали черговість проїзду перехрестя, тому він зобовязаний був розцінювати перехрестя вул.Окружної з дорогою промислової зони як нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, однак маючи можливість бачити автомобіль «Міцубісі Лансер», який наближався до перехрестя праворуч, не дав йому дороги, чим порушив п.п. 1.5,2.3б), 16.12 ПДР України; однак вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2013 р., який ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 р. залишено без змін, ОСОБА_6 визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину а.с.4-10.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2012 р., виїзд з території ел.підстанції на вул.Окружну не являється перехрестям, а водій ОСОБА_4, не повинен був даний перетин розглядати як перехрестя, і не повинен був керуватися вимогами знака 2.3 «Головна дорога», встановленого за 300 м від даного перетину, на перехрещенні двох доріг на примикающій території. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам п.10.2 ПДР України, і з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з пригодою а.с.11-18.

Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження №99/11/1 від 07.05.2010 р., сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 98 125,23 грн. а.с.21-26, а висновком авто-товарознавчого дослідження №116/14 від 19.07.20104 р., сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 170 271,11 грн. а.с.75-105.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 18.02.2011 р. він знаходився за кермом автомобіля «ОСОБА_7 312Д», в другій половині дня рухався по вул.Окружній в м.Кривому Розі, з прилеглої вулиці виїхав автомобіль «Мітцубісі Лансер» під керуванням ОСОБА_4, сталася ДТП. За матеріалами досудового розслідування його звинувачували за ст.286 ч.2 КК України, вироком суду він був виправданий, експертиза по матеріалах кримінальної справи встановлювала порушення ПДР України водієм ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що взимку, рік не памятає, бачив як з території заводу виїжджав автомобіль чорного кольору, марку та номерний знак він не запамятав, автомобіль доїхав до перехрестя збільшив швидкість, після чого зіткнувся з маршрутним таксі. Йому відомо, що на тій дорозі по якій рухався автомобіль чорного кольору стояв знак «Дати дорогу», потім його зламали, чи був він не момент ДТП не памятає.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в ДТП підтверджується висновком транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2012 р., показаннями свідків, також враховуючи те, що вина інших учасників ДТП у її вчиненні відсутня, оскільки інший водій ДТП ОСОБА_6 визнаний вироком суду невинний.

Згідно з ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспорти засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоди, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу положень ст.ст.22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1194 ЦК України, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ОСОБА_5 «СК Провідна», ліміт з урахуванням франшизи складає 24 990 грн., висновком авто-товарознавчого дослідження визначено вартість відновлюваного ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 170 271,11 грн., крім того витрати на проведення експертної оцінки в сумі 850 грн. та 750 грн., а також послуги евакуатора в сумі 500 грн. (170 271,11+850+750+500 = 172 371,11 24 990 = 147 381,11 грн.). Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заподіяної шкоди перевищує розмір заподіяної шкоди ліміту страхованого відшкодування та підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача 147 381,11 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При встановленні розміру моральної шкоди завданої позивачу, суд враховує характер та ступень душевних страждань, яких він зазнав, їх тривалість, тяжкості вимушених змін у його житті, порушення звичного ритму життя, нервових переживань, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості вважає необхідним стягнути на користь позивача 30 000 грн. моральної шкоди в іншій частині позову відмовити.

Разом з тим, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27.07.2004 р. по справі «Ромашов поти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково».

На підставі вищевикладеного аналізу, суд спростовує заперечення відповідача, крім того, вважає безпідставними його посилання на пропущення строку позовної давності, який в силу ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 р. залишено без змін вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу за яким ОСОБА_6 визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, позивач звернуся до суду за захистом свого права 16.06.2014 р.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_1 147 381,11 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди, а всього 177 381 /сто сімдесят сім тисяч триста вісімдесят одна/ грн. 11 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 24 990 /двадцять чотири тисячі девятсот девяносто/ грн. матеріальної шкоди, в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави 2024 /дві тисячі двадцять чотири/ грн. судового збору.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: /