У х в а л а іменем україни 11 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2015 року, в с т а н о в и л а: У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 13 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано п'ятиденний строк для сплати судового збору та тридцятиденний строк для подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних та об'єктивних причин, які перешкоджали вчасному апеляційному оскарженню. Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2015 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права. Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 2 ст. 294 ЦПК України, поважні причини пропущення такого строку відсутні, оскільки представник позивача був присутнім при проголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення та звернувся з заявою про видачу копії рішення до суду першої інстанції 20 лютого 2015 року, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження. Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону. Пропустивши строк апеляційного оскарження й звернувшись до апеляційного суду із заявою про поновлення цього строку, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, посилався на те, що вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції було виготовлено з порушенням строків, передбачених ЦПК України, на його виготовлення, у зв'язку з чим копія рішення була отримана лише 20 лютого 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі наявності поважних причин пропущення цього строку. Визнавши причини пропущення строку апеляційного оскарження неповажними та дійшовши висновку про відсутність підстав для його поновлення, апеляційний суд виходив із того, що представник позивача був присутнім у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення районного суду. Крім того, із заявою про видачу копії повного тексту оскаржуваного рішення представник позивача звернувся лише 20 лютого 2015 року, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження. Проте апеляційний суд не взяв до уваги те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Крім того, сама по собі присутність під час проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення без своєчасного отримання повного його тексту унеможливлює як визначення необхідності подання апеляційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом апеляційної скарги згідно з вимогами ст. 295 ЦПК України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Таким чином, апеляційний суд належним чином не з'ясував причини пропущення заявником строку апеляційного оскарження та підстав для його поновлення, що є порушенням наведених вище норм права. Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України не може вважатися законною й підлягає скасуванню, а справа направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, задовольнити. Ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська