АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача Бобра О.С.

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БанкФінанси та Кредит» в особі начальника відділу юридичного супроводу ВоїниСвітлани Миколаївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «БанкФінанси та Кредит», особа, дії якої оскаржуються - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/37148/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/5459/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, у якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - Бялого М.Г. щодо переведення розміру боргу в іноземній валюті - долар США, у національну валюту - гривню, а також щодо визначення розміру суми виконавчого збору при здійсненні виконавчого провадження №43775167 у гривні; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. щодо виставлення платіжної вимоги № 624/1 від 25 листопада 2014 року про списання з рахунку боржника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів у гривні; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. відкликати платіжну вимогу № 624/1 від 25 листопада 2014 року; визнати неправомірними

дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. щодо винесення постанови про арешт коштів банку від 25 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року; скасувати постанову про арешт коштів банку від 25 листопада 2014 року, винесену старшим державним

виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. щодо переведення іноземної валюти, а саме долара США в національну валюту - гривню здійснену в постанові про арешт коштів банку від 25 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження № 43775167 від 25 липня 2014 року; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві повернути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» незаконно списані грошові кошти.

Після чого, вимоги по скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були збільшені, а саме: визнати неправомірними дії державного виконавця ГУЮ у м. Києві Бялого М.Г., щодо переведення розміру боргу в іноземній валюті - долар США, у національну валюту - гривню, а також визначення розміру суми виконавчого збору при здійсненні виконавчого провадження № 43775167 у гривні; визнати неправомірними дії державного виконавця ГУЮ у м. Києві Бялого М.Г. щодо виставлення платіжної вимоги № 624/1 від 25 листопада 2014 року про списання з банку боржника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів у гривні та щодо винесення постанови про арешт коштів банку від 25 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження та постановити про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 листопада 2014 року в межах виконавчого провадження, скасувати постанову про арешт коштів банку від 25 листопада 2014 рок. визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ГУЮ у м. Києві Бялого М.Г. щодо переведення іноземної валюти.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року у задоволені скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» особа, дії якої оскаржуються - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - відмовити.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному об'ємі, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача Бобер О.С., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Особа, дії якої оскаржуються - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.150), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за її відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені скарги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», виходив з того, що оскільки боржником рішення суду в добровільному порядку виконано не було, тому державним виконавцем правомірно накладено арешт на кошти та майно ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», лише в межах суми стягнення. Державний виконавець не має перешкод для визначення суми боргу у національній валюті шляхом переведення іноземної валюти в національну за курсом, встановленим НБУ на день проведення виконавчих дій. Національна валюта списується з гривневого рахунку боржника виключно в порядку примусового виконання рішення для подальшої закупівлі іноземної валюти.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених судом обставинах та відповідає вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24 червня 2014 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 761/25470/2013, виданого Шевченківським районним судом м.Києва, 19 червня 2014 року про стягнення з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 355 250 доларів США.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» боржнику було надано визначений вказаним Законом час для добровільного виконання рішення.

У зв'язку з тим, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у добровільному порядку не виконав рішення суду, державним виконавцем ГУЮ у м. Києві Бялим М.Г. було ухвалено постанову про накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження, у межах суми звернення стягнення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача сгягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника та визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті - інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Отже, в ході виконавчого провадження державний виконавець, на свій розсуд, може звертати стягнення як на кошти боржника у гривнях, так і на іноземну валюту або інші цінності.

Згідно з ч.3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахуванню стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частиною першою та другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів на їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Порядок примусового списання коштів в іноземній валюті регулюється Постановою Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 28 липня 2008 року № 216.

Згідно з п.5.1 зазначеного Положення, платіжна вимога на списання оформляється, приймається, надсилається для виконання до уповноваженого банку, виконується, повертається та відкликається відповідно до порядку, визначеного нормативно- правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні, з урахуванням особливостей, викладених у цьому Положенні.

Пунктом 5.2 цього Положення передбачено, що платіжна вимога на списання подається органом державної виконавчої служби безпосередньо до уповноваженого банку, у якому відкрито рахунок клієнта-боржника/коррахунок банку-боржника (така платіжна вимога обов'язково має містити підпис відповідального виконавця уповноваженого банку або органу державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби, та відбиток штампа уповноваженого банку або органу державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби), або через уповноважений банк чи орган державного казначейства, що обслуговує орган державної виконавчої служби.

В ході виконавчого провадження у боржника було виявлено рахунок НОМЕР_1 в Головному управлінні НБУ по м.Києву та Київській області.

Зазначена фінансова установа повідомила державного виконавця, що цей рахунок є гривневим.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та «Положення про філії (територіальні управління) Національного банку України», територіальні управління не є юридичними особами і за своїм статусом не проводять валютних операцій а відтак надати доручення Головному управлінню НБУ по м. Києву та Київській області про купівлю валюти унеможливлювалось.

В свою чергу, списання коштів з цього гривневого рахунку боржника могло бути здійснено за платіжною вимогою лише з гривневого рахунку відділу ДВС, адже є неможливим виставлення платіжної вимоги про списання гривень з валютного рахунку відділу ДВС.

Гривневий рахунок відділу ДВС, в силу вимог ст.3 Закону України «Про Державну виконавчу службу», відкрито у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м.Києві.

Ця фінансова установа в силу затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 року № 1280 «Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення» також позбавлена права здійснювати валютні операції.

Отже, банк боржника та банк відділу ДВС не мали права здійснювати валютні операції (придбавати валюту).

За таких обставин, враховуючи специфіку безготівкових розрахунків та вимоги Закону України «Про виконавче провадження», списання коштів з боржника у гривнях з його гривневого рахунку для подальшої закупівлі іноземної валюти є правомірним.

Саме з цією метою й було виставлена платіжна вимога № 624/1 від 25 листопада 2014 року - у гривнях в еквіваленті іноземної валюти, за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають визнанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що державним виконавцем було дотримано вимоги чинного законодавства щодо порядку виконання виконавчого документа як визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі начальника відділу юридичного супроводу Воїни Світлани Миколаївни - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: