Справа № 370/1577/14ц Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/780/1668/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 18 18.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з вказаним позовом та просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 вересня 2008 року, яка утворилася станом на 04 червня 2014 року у розмірі 464 726 доларів США 57 центів, що згідно з курсом НБУ становить 5 516 353 грн. 14 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 226 346,69 доларів США, що еквівалентно 2 686 758 грн. 98 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 170 644,26 доларів США, що еквівалентно 2 025 565 грн. 28 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 23 156,30 доларів США, що еквівалентно 274 867 грн. 71 коп. та штрафу у розмірі 44 579,32 доларів США, що еквівалентно 529 161 грн. 17 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,8365 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ «КБ «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст.38 Закону України «Про іпотеку». На час реалізації предмету іпотеки передати його в управління ПАТ «КБ «Надра».

В обгрунтування позову ПАТ КБ «Надра» послалося на те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 15 серпня 2008 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Надра», внаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеній вище сумі і банк відповідно з умовами договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 306/П/19/2008-840 від 15 серпня 2008 року у розмірі 464 726,57 доларів США, що станом на 04 червня 2014 року еквівалентно 5 516 353 грн. 14 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 226 346,69 доларів США, що еквівалентно 2 686 758 грн. 98 коп.; із заборгованість за відсотками у розмірі 170 644,26 доларів США, що еквівалентно 2 025 565 грн. 28 коп.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 23 156,30 доларів США, що еквівалентно 274 867 грн. 71 коп. та штрафу у розмірі 44 579,32 доларів США, що еквівалентно 529 161 грн. 17 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,8365 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку». На час реалізації предмету іпотеки його передано в управління ПАТ КБ «Надра».

В решті позовних вимог ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ПАТ КБ «Надра» відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь - судді доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором від 15 вересня 2008 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04 червня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 464 726, 57 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 5 516 353 грн. 14 коп. та банк згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами договору іпотеки має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином Законом України «Про іпотеку» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №306/П/19/2008-840, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 205 956,80 доларів США зі сплатою 14,99 % річних на строк до 09 вересня 2033 року (а.с.8-12).

В якості забезпечення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №306/П/19/2008-840, за яким ОСОБА_2 передав банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,8365 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.14-17).

При цьому у пункті 5.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором.

Згідно з пунктом 5.3 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якійособі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

По справі встановлено, що 12 червня 2014 року позивач надіслав на адресу ОСОБА_2 вимогу про зобов'язання погасити заборгованість за кредитним договором або передати предмет іпотеки в оперативне відання іпотекодержателя (а.с.13).

У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість ОСОБА_2 перед банком, яка згідно із розрахунком позивача станом на 04 червня 2014 року становить 424 673,92 доларів США, що еквівалентно 5 040 924 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 204 658,23 доларів США, що еквівалентно 2 429 314 грн. 68 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 176 172,51 доларів США, що еквівалентно 2 091 186 грн. 19 коп.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 23 247,50 доларів США, що еквівалентно 275 950 грн. 27 коп. та штрафу у розмірі 20 595,68 доларів США, що еквівалентно 244 472 грн. 88 коп. (а.с.6-7).

Отже, встановивши, що позичальник ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором від 15 вересня 2008 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04 червня 2014 року у нього утворилась заборгованість, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, визначаючи загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, суд першої інстанції визначив розмір пені за прострочення сплати кредиту у сумі 274 867 грн.71 коп., однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, пеня за прострочення сплати кредиту нарахована позивачем за період з 04 червня 2013 року по 03 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати абонастання події, з якою пов'язано його початок.

Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, застосування строку позовної давності в один рік згідно із ст. 258 ЦК України щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненнямдо суду.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «Надра» звернулося з вказаним позовом до суду 03 липня 2014 року, а тому пеня підлягає стягненню згідно зі ст.258 ЦК України за останні 12 місяців перед зверненням до суду, тобто з 03 липня 2013 року.

Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України наведених вище вимог закону не врахував, у зв'язку з чим помилково виходив з розрахунку розміру пені з 04 червня 2013 року.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що за період з 03 липня 2013 року по 03 червня 2014 року розмір пені за прострочення сплати кредиту становить 20 973,39 доларів США, що еквівалентно 248 956 грн. 34 коп.

Крім того, суд першої інстанції помилково включив до розміру заборгованості за кредитним договором штраф за порушення умов додаткової угоди, оскільки будь-які розрахунки щодо нарахування цього штрафу в матеріалах справи відсутні, а в позовній заяві та розрахунку заборгованості (а.с.6-7) зазначено лише його загальний розмір 244 472 грн. 88 коп. Тому неможливо перевірити та невідомо, яким чином, за яке конкретне порушення і з якого розміру заборгованості він нарахований, тобто, дані позовні вимоги є недоведеними та необргунтованими.

В іншій частині розрахунок щодо розміру заборгованість за кредитом та розміру заборгованості по сплаті відсотків відповідачем при апеляційному розгляді справи не спростований.

Однак суд першої інстанції при вирішенні спору у порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України на вказані вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позов ПАТ КБ «Надра» підлягає задоволенню частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 15 вересня 2008 року, яка уторилася станом на 04 червня 2014 року у розмірі 401 804,13 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 4 769 457 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 204 658,23 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 176 172,51 доларів США та пеня у розмірі 20 973,39 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,8365 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем. Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «Надра» з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції на врахував, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 2 200 657 грн. 31 коп. (а.с.52-54), не заслуговують на увагу з таких підстав.

У пункті 9 (абз.2) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що на час розгляду даної цивільної справи вказане вище заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року виконане та заборгованість за кредитом погашена.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що наявність вказаного вище заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року про задоволення позову банку про стягнення заборгованості не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту, оскільки відповідачем не надано доказів того, що на час розгляду даної справи заборгованість за кредитом погашена.

Згідно з ч.1 і ч.5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» сплатило судовий збір у розмірі 3 654 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ «КБ «Надра» тому з відповідача на користь ПАТ «КБ «Надра» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 306/П/19/2008-840 від 15 вересня 2008 року, яка утворилася станом на 04 червня 2014 року у розмірі 401 804,13 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 4 769 457 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 204 658,23 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 176 172,51 доларів США та пеня у розмірі 20 973,39 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,8365 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем. Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На час реалізації предмету іпотеки передати його в управління публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра».

В решті позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді