17 грудня 2015 року м. Мукачево Справа 303/6790/15-ц
Номер рядка стат.звіту-26
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді Кость В.В.
при секретарі Прокоп Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК»
до відповідача (1) ОСОБА_1
до відповідача (2) ОСОБА_2
до відповідача (3) ОСОБА_3
про стягнення кредитної заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості.
У судове засідання представник позивача не зявилася, натомість подала суду письмові клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 50, 87, 104, 108).
Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 73, 74, 81, 82, 84, 86, 92, 97, 98, 98 «а», 98 «б» ), відповідачі та їх представник в судові засідання по справі не зявилися, заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи суду станом на 10:30 17.12.2015 не надали.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 11.01.2008 року (а.с. 29).
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08.01.2008 року між Банком та відповідачем (2) ОСОБА_2 (далі Поручитель) був укладений договір поруки №1323-С, у відповідності до умов якого, остання взяла на себе зобов'язання солідарно з ОСОБА_1 відповідати перед Банком за виконання кредитного договору (а.с. 30).
Також, 08.01.2008 року між Банком та відповідачем (3) ОСОБА_3 також було укладено договір поруки №13-23-С, відповідно якого остання взяла на себе зобов'язання солідарно з ОСОБА_1 відповідати перед Банком за виконання кредитного договору (а.с. 33).
На підставі листів-вимог від 20 липня та 27 серпня 2015, позивачем належним чином було повідомлено відповідачів про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 08.01.2008, про що свідчить наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 36, 36 зворот, 37, 37 зворот, 38, 38 зворот, 39, 39 зворот).
Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України).
Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту Позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми.
Згідно з п. 9.2 Договору, у разі несвоєчасної (неналежної) сплати процентів за користування кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобовязання за Кредитним договором відповідачами належним чином не виконані.
Судові витрати по справі у сумі 8534,13 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
1. Позов задоволити повністю.
7. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Кость