Справа № 464/7568/15-ц
пр.№ 2/464/2149/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 02.09.2008 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 65105 грн. 86 коп., яку банк просить стягнути з позичальника ОСОБА_1 та його поручителя ОСОБА_2

16.11.2015 року позивачем зменшено позовні вимоги з 65105 грн. 86 коп. на 4635 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що заборгованість в повному обсязі сплачена 07.09.2015 року.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.09.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1440/08/06, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 7600 доларів США з терміном користування кредитом до 02.09.2018 року. Позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом, а також комісію щомісяця згідно графіку платежів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.09.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № VO 7368, за умовами якого поручитель солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором та зобов'язується в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань погасити заборгованість протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України).

Позивач вказує, що відповідач умови договору не виконує.

В п. 3.2.4 договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань.

З доданого позивачем до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 30.06.2015 року заборгованість з урахуванням дострокового повернення за кредитним договором становить 65105 грн. 86 коп. та складається з:

- заборгованості по сумі кредиту в розмірі 2710,50 доларів США;

- заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 225,93 доларів США;

- заборгованості по комісіям в розмірі 209,54 доларів США.

Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Пунктом 4.3 договору передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити штраф в розмірі 5% від суми кредитних коштів. В п. 4.4 договору передбачено сплату штрафу в розмірі 20% від суми неналежно виконаного грошового зобов'язання за неналежне виконання грошових зобов'язань. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці штрафних санкцій на загальну суму 43463 грн. 44 коп.

В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2015 року відповідачем ОСОБА_1 сплачено на користь позивача 65105 грн. 86 коп., що підтверджується квитанцією та меморіальним ордером № К307.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 ще до відкриття провадження у даній справі виплатив позивачу всю заборгованість з урахуванням дострокового повернення кредиту разом з відсотками за користування кредитом та комісіями.

Незважаючи на це, позивач наполягає на стягненні заборгованості, яку нараховано станом на 09.11.2015 року та зазначено в заяві про зменшення позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного.

31.08.2015 року позивачем пред'явлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 65105 грн. 86 коп. З позову вбачається, що в розмір заборгованості закладено дострокове повернення кредиту. Вказані вимоги були обґрунтовані та фактично визнані відповідачами, оскільки 07.09.2015 року, ще до відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 сплатив всю суму заборгованості, про стягнення якої йшлося в позові.

Зі ст. 599 ЦК України випливає, що зобов'язання припиняється виконанням. В п. 7.3 кредитного договору зазначено, що договір діє до виконання сторонами своїх зобов'язання.

Після сплати 07.09.2015 року відповідачем ОСОБА_1 всієї суми заборгованості разом з достроковим поверненням кредиту, зобов'язання є припиненим, а дія кредитного договору закінчилася.

Проте, як вбачається з розрахунку, наданого до заяви про зменшення позовних вимог, позивач продовжує нарахування відповідачу процентів, комісій та штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Крім того, зазначені в розрахунку суми, що були сплачені відповідачем 07.09.2015 року, відображені невірно. Також судом враховано, що нарахування пені після 07.09.2015 року продовжувало проводитися від початкової суми заборгованості.

Тобто, доданий до заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунок заборгованості, є необґрунтованим, не відповідає наданим відповідачем квитанціям про сплату кредиту та зроблений безпідставно.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що позивач не надав належних доказів того, що на день розгляду позову існує заборгованість по кредитному договору № 1440/08/06 від 02.09.2008 року, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 599, 610, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1440/08/06 від 02 вересня 2008 року відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: