Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області, прокуратури Вишгородського району Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_3 про розірвання договору про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою та повернення лісової ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області, правонаступником якого є прокуратура Вишгородського району Київської області, в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (далі - ДП «Вищедубечанське лісове господарство») звернувся до суду із позовом, в якому просив розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 30 квітня 2013 року № 15, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_3; повернути ДП «Вищедубечанське лісове господарство» лісову ділянку, площею 0,1171 га, яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки, в межах якої розташована лісова ділянка: НОМЕР_1) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області; зобов'язати ОСОБА_3 привести у первинний стан вказану лісову ділянку.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22 квітня 2013 року № 170 виділено ОСОБА_3 лісову ділянку площею 0,1171 га у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (квартал 154 Старосільського лісництва) та розташована на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області.

30 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» укладено договір № 15 про довгострокове тимчасове користування вищевказаною ділянкою.

Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 вказаного договору ОСОБА_3 надано у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей у виділі № 6 кварталу 154 Старосільського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство», яка знаходиться в межах Вишгородського району Київської області без вилучення її у постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та без зміни цільового призначення.

В порушення вказаних умов договору, відповідач побудував на спірній ділянці наступні будівлі та споруди: залізобетонну споруду для підйому-спуску човнів на воду орієнтовними розмірами 22 x 3,2 м, яка влаштована із залізобетонних плит розмірами 3 x 1,5 x 0,15 м; підпірну залізобетонну стіну, розташовану вздовж урізу обвідного каналу Київської ГЕС протяжністю 17 м, конструкцію опори відеоспостереження висотою 1 м, діаметром 1,5 м, влаштовану із природного каменю на цементному розчині; монолітний залізобетонний сходовий марш до урізу води шириною 1,5 м, протяжністю 11 м; залізобетонний паркан із влаштуванням фундаменту без погодження із ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Крім того, ОСОБА_3 у порушення умов договору, вимог статей 20, 74 Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства за № 502 від 14 серпня 2012 року, без дозволу постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство» здійснив часткове пошкодження лісової ділянки.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Розірвано договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 30 квітня 2013 року № 15, укладений між ДП «Вишедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_3 Повернуто ДП «Вишедубечанське лісове господарство» лісову ділянку площею 0,1171 га, яка розташована у виділі № 6 кварталу № 154 Старосільського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка: НОМЕР_1) на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області. Зобов'язано ОСОБА_3 привести у первинний стан вказану лісову ділянку.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таке ж положення відображено у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судами установлено, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22 квітня 2013 року № 170 ОСОБА_3 виділено у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісову ділянку, площею 0,1171 га, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (квартал 154 Старосільського лісництва) та розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

На підставі вказаного розпорядження 30 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» укладено договір № 15 про довгострокове тимчасове користування вищевказаною ділянкою, яка була йому передана у 2013 році, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 2013 року.

Відповідно до п. 22 договору відповідач має право за погодженням із ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.

12 травня 2014 року державним інспектором за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу ДП «Вищедубечанське лісове господарство» виявлено порушення, яке полягає в нецільовому використанні земельної ділянки, зокрема будівництво на ній огорожі та споруд без належного дозволу, погодження та проекту благоустрою. В зв'язку із зазначеним, державним інспектором винесено припис № 30, відповідно до якого відповідача зобов'язано у термін до 01 липня 2014 року усунути порушення та відновити попередній стан земельної ділянки (а.с. 18 - 19).

З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 22 травня 2014 року, також вбачається висновок уповноваженого органу державної влади про будівництво споруд відповідачем на орендованій ним земельній ділянці без відповідного дозволу та про порушення відповідачем ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, у акті зазначено, що встановити межі земельної ділянки неможливо через відсутність акту винесення меж земельної ділянки в натурі.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 29 травня 2014 року встановлено, що будівництво споруд відповідачем на орендованій ним земельній ділянці здійснено без відповідного дозволу та про порушення відповідачем ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель та споруд і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем збудовано залізобетонну споруду для підйому-спуску човнів на воду орієнтовними розмірами 22 x 3,2 м, яка влаштована із залізобетонних плит розмірами 3 x 1,5 x 0,15 м; підпірну залізобетонну стіну розташована вздовж урізу обвідного каналу Київської ГЕС протяжністю 17 м, конструкцію опори відеоспостереження висотою 1 м, діаметром 1,5 м, влаштовано із природного каменю на цементному розчині; монолітний залізобетонний сходовий марш до у різу води шириною 1,5 м, протяжністю 11 м; залізобетонний паркан із влаштуванням фундаменту.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд вірно виходив із того, що відповідач порушив умови договору про довгострокове тимчасове користування земельною ділянкою та не виконав приписи державного інспектора по контролю за станом, використанням, відтворенням, охороною та захистом лісів про усунення недоліків і порушень від 12 травня 2014 року, а тому такий договір необхідно розірвати та повернути спірну земельну ділянку ДП «Вишедубечанське лісове господарство», зобов'язавши відповідача привести лісову ділянку в первісний стан.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська