Справа № 495/9166/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Матяш Т.Л.

при секретарі - Левченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород - Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та уточнивши свої вимоги просить суд визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину АДРЕСА_2. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що до категорії спільно нажитого майна подружжя відноситься зазначені 54/100 частин магазину та котедж АДРЕСА_3, та враховуючи пропозицію дружини - ОСОБА_2, він бажає прийняти у свою власність тільки магазин, а котедж залишити дружині, з якою фактичні подружні відносини припинені.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічними позовними вимогами та просить суд: визнати спільно нажитим майном наступні об'єкти: 54/100 частин магазину АДРЕСА_2 та котедж АДРЕСА_3; поділити спільно нажите майно подружжя шляхом виділення ОСОБА_1 54/100 частин магазину АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 - котедж АДРЕСА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на котедж АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує та, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її присутності в судових засіданнях.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням зустрічного позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, актовий запис № 411.

На сьогоднішній день між сторонами припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

З моменту укладення шлюбу, сторонами було придбане різного роду нерухоме майно, яке, відповідно до положень ч.1 ст.60 СК України, відноситься до спільної сумісної власності подружжя.

Квартира АДРЕСА_1 була придбана сторонами 18.09.2010 року та зареєстрована в рівних частках за кожним із подружжя, отже, даний об'єкт не підлягає поділу, оскільки формально поділений з моменту придбання.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.11.2009 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на 54/100 частин магазину АДРЕСА_2, а ухвалою Білгород-Дністровського мськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

На думку сторін, найбільш доцільним та раціональним поділом майна подружжя є виділення кожному з подружжя по окремому об'єкту.

Так, ОСОБА_1 просить виділити йому та визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 просить виділити їй та визнати за нею право власності на будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного та проаналізувавши обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки вони не суперечать між собою та спрямовані на врегулювання конфлікту.

На підставі викладеного, керуючись , ст. ст. 60, 69, 70 СК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-226 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 54/100 частин магазину АДРЕСА_2.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати спільно нажитим майном: 54/100 частин магазину АДРЕСА_2; будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: АДРЕСА_3.

Поділити спільно нажите майно шляхом виділення ОСОБА_1 54/100 частин магазину АДРЕСА_2, ОСОБА_2 - будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя