Дата документу 19.05.2015
Справа № 334/3080/15-ц
Провадження № 2/334/1745/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі - Піка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Сторони одружені з 22.09.2012р., шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 474.

Від даного шлюбу мають двох малолітніх синів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у даний час проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Також, на утриманні позивачки перебуває син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом з дитинства.

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх синів, вказавши в заяві, що в даний час вони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, відповідач з квітня 2015 року перестав надавати допомогу на утримання синів. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача.

У судовому засіданні відповідачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд до повноліття дітей.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь кошти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), у зв'язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і потребує матеріальної допомоги до 04.01.2016р.

Відповідач ОСОБА_6 позов визнав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. З позову вбачається, що в даний час сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей.

Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував матеріальне становище дитини, стан його здоров'я, наявність інших доходів, а також матеріальне становище платника, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців, є працездатним і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, до їхнього повноліття, починаючи з 22.04.2015р.

Крім того, у даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не утримує її.

На підставі ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років, якщо останній взмозі робити таку допомогу. Такі кошти стягуються в частковому відношенні від заробітку або у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини його доходів, тому що при цьому розмір утримань з нього не буде перевищувати 50 відсотків.

На підставі викладеного і ст.ст.10,60,212,213,367 ЦПК України, ст.ст.75, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і коштів на утримання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, уродженця: м. Запоріжжя, що проживає: АДРЕСА_1, працюючого: ПАТ «Запоріжсталь», слюсарем-ремонтником, аліменти на користь ОСОБА_1, іпн НОМЕР_2 на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.04.2015р. і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, уродженця: м. Запоріжжя, що проживає: АДРЕСА_1, працюючого: ПАТ «Запоріжсталь», слюсарем-ремонтником на користь ОСОБА_1, іпн НОМЕР_2 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.04.2015р. і до 04.01.2016р.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, уродженця: м. Запоріжжя, що проживає: АДРЕСА_1, працюючого: ПАТ «Запоріжсталь», слюсарем-ремонтником судовий збір в дохід держави (р/р № 0006 в ГУДКУ у Ленінському районі м.Запоріжжя МФО 813015 код отримувача 34677103) в сумі 243,60 грн.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачу його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.