Справа № 464/9855/14 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/3179/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи:81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ЛМКП «Львівводоканал» Ткач Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 09 лютого 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 09 лютого 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції - відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив скаржник - ОСОБА_3. Вважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали належним чином не з"ясував усі обставини справи. Наголошує, що суд не врахував усю специфіку відносин, які виникають між державними виконавцями та боржниками. В апеляційній скарзі просить ухвалу Сихівського районного суду міста Львова скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати рішення старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Карпин В.З. про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь ЛМКП "Львіводоканал" 2160 грн. 90 коп. боргу та 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Сихівському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ЛМКП "Львівводоканал" 2160, 91 грн. боргу та 229,40 грн. сплаченого судового збору, а всього 2390,31 грн.

Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП № 44631582 від 10.09.2014 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчуження.

Як вбачається зі змісту постанови, арешт накладено на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, у межах суми звернення стягнення 2 679,34 грн. та заборонено здійснити відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, суд виходив з тих підстав, що державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції при постановленні постанови від 10.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошенні заборони на його відчуження не допущено порушень норм Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 3 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У відповідності до ч.3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Виходячи із п.п. «г» п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року за № 512/5, затвердження постанови начальником та скріплення її печаткою передбачене лише у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією.

Згідно з п. 4.1.8 Інструкції, копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 року підписана державним виконавцем Карпин В.З., в провадженні якого знаходиться виконавчий лист, та скріплена гербовою печаткою органу державної виконавчої служби.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції не було допущено порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" при постановленні оскаржуваної постанови.

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи докази, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 09 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.П. Крайник