Справа № 750/9938/14 Провадження № 22-ц/795/532/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Литвиненко І. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Поклад Д..В.,
за участю:представника позивача Рем В.О., представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2015 року у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_7 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2015 року та закрити провадження по справі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 29639 грн. 58 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 296 грн. 40 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.ст. 10, 57, 63, 64, 137, 212, 213 ЦПК України. Суд розглянув справу у її відсутність, чим позбавив відповідачку права на справедливий суд, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є грубим порушенням не тільки національного, а й міжнародного законодавства.

Також, апелянт вказує, що судом не було враховано того факту, що транспортні засоби де-факто в володінні та користуванні її чоловіка ОСОБА_8 не знаходилися, а були відповідно до довіреностей передані іншим особам з передачею права на повне розпорядження останніми.

Крім того, як зазначає апелянт, її представником заявлялись клопотання про допит свідків, доручення до матеріалів справи документів, але суд знехтував вказаними клопотаннями, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_7, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно заяв ОСОБА_7 в період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року, з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року, з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року та з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року (а.с.7-22), їй призначалась та виплачувалась тимчасова допомога малозабезпеченим сім'ям. В зазначені періоди відповідачці було виплачено 29639 грн 58 коп. бюджетних коштів. В травні 2014 року в ході перевірки стало відомо про те, чоловік відповідачки ОСОБА_8 має у своїй власності два автомобілі - VOLVO 244 (1978 року випуску) та ЛУАЗ 969М (1988 року випуску) відомості про один з яких не були задекларовані відповідачем ОСОБА_7 при зверненнях за допомогою (а.с.5).

16.05.2014 року розпорядженням № 03-19/1448 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради було припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_7 та надіслано відповідне повідомлення про утримання з ОСОБА_7 переплати державної соціальної допомоги по особовому рахунку НОМЕР_1 в сумі 29639,58 коп. (а.с.2 зворот). В добровільному порядку відповідачка кошти не повернула. Зазначені обставини, за висновком суду, є підставою для стягнення суми сплаченої допомоги.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечать нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Не може бути задоволена апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_7 щодо порушення судом принципу змагальності сторін та позбавлення її права на справедливий суд, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ОСОБА_7 належним чином була повідомлена про час, місце та дату судового розгляду справи( а.с.27) ЇЇ інтереси в судовому засіданні представляв представник ОСОБА_6, який не був позбавлений права заявляти клопотання та надавати докази. Крім того, суд задовольняв його клопотання про виклик свідків про приєднання до матеріалів справи письмових доказів,та судом витребовувались докази за його клопотаннями. На останнє судове засідання представник відповідача не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а тому суд виходячи з вимог ст.169 ЦПК України не порушуючи права відповідачки, провів судове засідання та ухвалив рішення по справі дотримуючись розумних строків розгляду справи. Суд також був позбавлений можливості допитати свідків, які викликались до суду за клопотанням представника відповідача, оскільки останні за повідомленням того ж представника знаходяться закордоном.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_7, що де-факто в володінні та користуванні ОСОБА_8 автомобілі VOLVO 244 (1978 року випуску) та ЛУАЗ 969М (1988 року випуску) не знаходились, а були у відповідності до довіреностей вказаних в матеріалах цивільної справи передані іншим особам з передачею права на повне розпорядження цими автомобілями. Суд першої інстанції посилаючись на вимоги ст. 208 ЦК України та Порядку державної реєстрації, зняття з обліку, автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причипів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 вірно прийшов до висновку про те, що договір купівлі - продажу автомобілів передбачає письмову форму, а довіреність на розпорядження майном не є його письмовою формою. Надані представником відповідача розписки про передачу у власність вказаних вище автомобілів не є належними та допустимими доказами переходу права власності на майно у розумінні ст.59,60 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: