Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Мазур Л.М., Писаної Т.О.,Маляренка А.В., Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит у розмірі 19 689 дол. США терміном до 23 листопада 2024 року зі сплатою 11,80 % річних. За цим договором відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує.

З березня 2012 року відповідач перестав здійснювати своєчасні платежі на погашення заборгованості за кредитом, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту, яка станом на 18 квітня 2014 року становить 18 746,82 дол. США.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, судами встановлено, що між позивачем та відповідачем 24 листопада 2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з п. 1.1 якого банк зобов'язався надати, а позичальник прийняти і повернути кредит в іноземній валюті у розмірі 19 689 дол. США і сплатити проценти та комісії відповідно до умов договору.

За умовами кредитного договору (пп. 1.2.2) відповідач зобов'язувався повернути банку кредит у повному розмірі у строки, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 24 листопада 2024 року.

24 листопада 2006 року кредитні кошти в розмірі 19 689 дол. США були перераховані позивачем на рахунок відповідача, відкритий у цьому банку, і отримані ним в національній валюті у розмірі 99 424,45 грн.

До лютого 2012 року відповідач здійснював платежі відповідно до графіка погашення кредиту.

З березня 2012 року відповідач у порушення умов договору припинив вносити платежі на погашення суми заборгованості за кредитом та процентами.

Станом на 18 квітня 2014 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом становить 18 746,82 дол. США, з них:

- заборгованість за кредитом - 14 127,41 дол. США;

- заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитом - 3 978,91 дол. США;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 257,74 дол. США;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахованими за користування кредитом, - 382,76 дол. США.

Встановивши, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 746,82 дол. США.

Доказів, які б спростовували наданий банком розрахунок заборгованості відповідач в судовому засіданні не надала, а тому доводи касаційної скарги щодо невідповідності цього розрахунку неспроможні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: Л.М. Мазур
А.В. Маляренко
Т.О. Писана
Г.В. Юровська