Справа № 367/2844/15-ц
Провадження по справі № 6/367/93/2015
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабази Н.Ф.,

при секретарі Дідескул Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшло зазначене подання, в якому на підставі п. 18 ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) до виконання нею зобовязань покладених рішенням суду.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Київської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, мотивуючи свої вимоги тим, що у відділі державної виконавчої служби Бучанського МУЮ, знаходиться виконавчий лист № 367/8713/13-ц від 23.07.2014 р. Ірпінського міського суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 366 636,61 грн.

06.08.2014 р. відкрито виконавче провадження № ВП 44262745. Зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження боржником борг не сплачено. Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виїзди за адресою проживання боржника, однак перевірити майновий стан не вдалося у звязку із відсутністю боржника. Також, боржнику направлялись повідомлення про проведення виконавчих дій на 22.01.2015 р., які боржниця отримала, що свідчить відмітка на зворотному повідомленні поштового відправлення, але по факту виїзду за адресою проживання боржниці, останню не вдалося застати вдома, про що складені відповідні акти від 04.11.2014 р., 22.01.2015 р. та 16.03.2015 р. 13.02.2015 р. державним виконавцем направлено постанову про примусовий привід боржника до Ірпінського МВ, яка досі не виконана. Крім того, згідно з відомостями, наданими з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відсутні, з відповіді МРЕВ ДАІ транспортні засоби за боржником не значаться, земельної ділянки на імя ОСОБА_2 на території Київської області не виявлено, рахунків у банківських установах не виявлено. У звязку із наведеним просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання своїх зобовязань.

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини поважності неявки не повідомив.

Судом встановлено наступні факти.

В провадженні відділу державної виконавчої служби Бучанського МУЮ, знаходиться виконавчий лист № 367/8713/13-ц виданий 23.07.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 366 636,61 грн.

06.08.2014 року відкрито виконавче провадження № ВП 44262745.

В перебігу здійснення виконавчого провадження направлено запити до обліково-реєстраційних установ про наявність зареєстрованого за боржником майна, до ДПС України - про джерела отримання доходів, до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

Згідно отриманих відповідей рухомого та нерухомого майна належного боржникові, а також джерел доходів не виявлено.

Державним виконавцем неодноразово направлялись виклики, вимоги-попередження про необхідність явки до ВДВС Бучанського МУЮ, одна к боржниця не зявлялась. Також державним виконавцем були здійснені виїзди до місця зареєстрованого проживання ОСОБА_2, однак останньої вдома не було, двері ніхто не відчиняв, про що були складені відповідні акти.

Борг боржником не сплачуються, рішення суду не виконується, що свідчить про ознаки ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Згідно ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну, якщо діють неврегульовані невиконанні зобов'язання або громадянин ухиляється від їх виконання, його право виїзду за кордон може бути тимчасово обмежене.

Згідно п.18 ч.1 ст.11 Закону України „ Про виконавче провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішеннями.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З листа Верховного Суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" вбачається, що за змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону Про виконавче провадження № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-ХІV, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, тобто коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого питання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Дослідивши матеріали надані державним виконавцем суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні подання, оскільки державний виконавець не обґрунтував необхідність додаткового заходу впливу з метою належного виконання боржником виконавчого провадження у вигляді тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України. Законом не передбачено обовязкове обмеження в праві виїзду за межі України при наявності невиконаних зобовязань, а лише встановлена така можливість при наявності відповідних підстав.

В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник має можливість та намір виїхати за межі України та факту ухилення від виконання зобовязань, що він дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

До того ж згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися та вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен вільний залишати будь-яку державу, включно зі своєю власною.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Керуючись ст.6 п.2,5 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну, п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ст.33 Конституції України, ст.2 Протокола № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 293 ч.1 п.24-1, 377-1 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Карабаза Н.Ф.