Справа № 402/1294/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" листопада 2015 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л. Ю.

при секретарі: Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ульяновка, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки і піклування Ульяновської райдержадміністрації, Розношенська сільська рада Ульяновського району про відібрання малолітньої дитини від інших осіб, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки і піклування Ульяновської райдержадміністрації, Розношенська сільська рада Ульяновського району про відібрання малолітньої дитини.

Позивач вказує на те, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 який був зареєстрований Розношенською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області , актовий запис № 7 про що було видано свідоцтво про шлюб.

07.05.2015 року, при народженні дитини, дружина позивача - ОСОБА_4 померла що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Уманським відділом ДРАЦС міськрайонного РУЮ Черкаської області актовий запис № 350.

Позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач після смерті дружини знаходився в стані шоку, був збентежений, переживав втрату дружини, в такому стані і була мати покійної ОСОБА_2, яка скориставшись безпорадним станом ОСОБА_1 попросила віддати новонароджену дитину на деякий час. Розуміючи горе і розпач матері його дружини, позивач добровільно передав відповідачці дитину а коли звернувся проханням про повернення йому дитини, але від ОСОБА_2 отримав категоричну відмову. Неодноразові звернення позивача, розмови, вмовляння про повернення дитини ніяких результатів не дали.

Зазначені факти свідчать про безвідповідальне ставлення до дитини з боку ОСОБА_2 та перешкоджання батькові у спілкуванні та вихованні дитини.

Посилаючись на викладене позивач просить суд відібрати його малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини біля батька ОСОБА_1

Позивач, представник позивача в судове засідання не з"явились, направили до суду заяву в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить розглядати справу у її відсутності.

Представник Розношенської сільської ради в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності.

Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_4 який був зареєстрований Розношенською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис № 7 про що було видано свідоцтво про шлюб ( а.с8).

07.05.2015 року, при народженні дитини, дружина позивача - ОСОБА_4 померла що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Уманським відділом ДРАЦС міськрайонного РУЮ Черкаської області актовий запис № 350 ( а.с.9).

Позивач після смерті дружини знаходився в стані шоку, був збентежений, переживав втрату дружини, в такому стані і була мати покійної ОСОБА_2, яка скориставшись безпорадним станом ОСОБА_1 попросила віддати новонароджену дитину на деякий час. Розуміючи горе і розпач матері його дружини, позивач добровільно передав відповідачці дитину а коли звернувся проханням про повернення йому дитини, але від ОСОБА_2 отримав категоричну відмову. Неодноразові звернення позивача, розмови, вмовляння про повернення дитини ніяких результатів не дали.

Зазначені факти свідчать про безвідповідальне ставлення до дитини з боку ОСОБА_2 та перешкоджання батькові у спілкуванні та вихованні дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Частина 2 ст. 163 СК України передбачає, що батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків,коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно ч. 1 ст. 162 СК України дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Частиною 4ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15,60, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст.162,163 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки і піклування Ульяновської райдержадміністрації, Розношенська сільська рада Ульяновського району про відібрання малолітньої дитини від інших осіб задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати дитину його батькові ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 жителю ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: Кіровоградська область Ульяновський район с.Розношенське вул.Калініна,28.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо відібрання дитини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідачем судове рішення може бути оскаржено шляхом подачі відповідної заяви про скасування заочного рішення доУльяновського районного суду на протязі 10 діб після отримання рішення суду.

Суддя: ОСОБА_6