УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Іллічівський райсуд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О.О., при секретарі Непекло М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про заміну способу забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського райсуду м. Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 22.10.2015 року у вказаній справі накладено арешт на належні ОСОБА_4 на праві приватної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, та заборонено робити будь-які дії, спрямовані на відчуження зазначеного майна.

18.11.2015 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну способу забезпечення позову, в якій просить змінити спосіб забезпечення позову, а саме скасувати ухвалу Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 22.10.2015 року про накладення арешту на 2/3 частини квартири, розташованої в АДРЕСА_2, та накласти арешт в якості забезпечення позову ОСОБА_2 на належний відповідачу на праві власності будинок №18 по вул. Лінника в м. Маріуполі. При цьому посилався на те, що 2/3 квартири, на які накладено обмеження відчуження відповідно до ухвали Іллічівського районного суду у м. Маріуполя від 22 жовтня 2015 року, на час подання цієї заяви перебувають у спільній частковій власності відповідача з третіми особами. Крім цього, арешт майна, яке перебуває у спільній частковій власності, є дуже сумнівним способом забезпечення позову, оскільки відповідно до ст. 366, 371 ЦК України звернення на стягнення майна боржника можливо лише за умови недостатності у нього іншого майна та при згоді інших співвласників. Вважає, що при наявності іншого достатнього майна у відповідача, обмеження щодо власності, яка знаходиться у спільній частковій власності з відповідачем, є порушенням прав третіх осіб на це майно.

Представник відповідача заявник ОСОБА_1, який діє за довіреністю, в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, та просив замінити спосіб забезпечення позову, скасувавши ухвалу про накладення арешту на 2/3 частини квартири, розташованої в АДРЕСА_2, та наклавши арешт в якості забезпечення позову ОСОБА_2 на належний відповідачу будинок №18 по вул. Лінника в м. Маріуполі.

Представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3, який діє за довіреністю, в судовому засіданні заперечував проти заміни способу забезпечення позову, пояснивши, що він має сумнів у тому, що вартість будинку може забезпечити виконання зобовязання за поданим позовом, а також враховуючи відсутність вказаних у позові коштів на депозитному рахунку суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 ст. 154 ЦПК України, у разі забезпечення позову про стягнення грошових коштів відповідач може з дозволу суду замість допущеного виду забезпечення внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві.

Судом встановлено, що позивачка, інтереси якої представляє ОСОБА_3, згоди на заміну арешту, накладеного ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.10.2015 року на 2/3 частини квартири, розташованої в АДРЕСА_2, на арешт будинку №18 по вул. Лінника в м. Маріуполі, яка належить відповідачу, не надала.

Відповідач ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 61894,47 грн. на депозитний рахунок суду не вніс.

Діючим цивільно-процесуальним кодексом України чітко визначено порядок та підстави, коли можливо замінити обраний судом спосіб забезпечення позову та даний кодекс не має будь-яких виключень з цих норм права.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення заяви про заміну способу забезпечення позову, а саме замість накладення арешту на 2/3 частини квартири, розташованої в АДРЕСА_2, накласти арешт на будинок №18 по вул. Лінника в м. Маріуполі, який належить відповідачу на праві власності, немає.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5