Справа № 132/601/15-ц
Провадження № 2/132/284/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області про продовження строку позовної давності, визнання договору дарування недійсним, визнання державного акту частково недійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що навесні 2001 року у нього сталися сімейні проблеми, і він мав намір виїзджати на проживання в іншу область, тому подарував своїй сестрі - відповідачці по справі ОСОБА_2 придбаний ним 13.05.1998 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1

Відповідачка мала плани переїхати проживати в будинок, однак в кінці червня 2001 року повідомила про те, що будинок їй непотрібен, і вона не буде в ньому жити. В зв'язку з цим, він змінив свої плани і залишився проживати в належному йому будинку, не забираючи з нього свої речі та не передаючи від нього ключі обдарованій.

Тривалий час він не звертав уваги щодо наявних документів на будинок. В 2014 році він звернувся до сільської ради з питання оформлення присадибної земельної ділянки, де йому повідомили, що він не являється власником будинку, і що власником присадибної земельної ділянки на підставі рішення 1 сесії 23 скликання від 10 квітня 1998 року Черепашинецької сільської ради рахується ще попередній власник житлового будинку, а саме ОСОБА_3, який продав будинок йому в 1995 році, по поданій ним заяві ще в 1998 році - до продажу.

Відповідачка ОСОБА_2 не претендувала і не претендує на будинок, але не бажає займатись документами по переоформленню будинку та не дає довіреності нікому.

Крім того, йому стало відомо про те, що ще до купівлі вищевказаного будинку (до 07.06.1998 року) на будинок було накладено арешт 09.04.1998 року Козятинською державною нотаріальною конторою як на заставодавця - на майно ОСОБА_3.

На даний час він, володіючи нерухомим, майном - де- факто, не може стати його власником згідно документів - де-юре.І

Вважає , що пропущена позовна давність по зверненню до суду підлягає поновленню, так як пропущена з поважної причини.

За вказаних обставин для оформлення права власності на будинковолодіння та присадибну земельну ділянку, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак згідно поданої заяви позов ОСОБА_1 визнає та просить справу розглянути у її відсутність.

Представник Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак відповідно поданої довідки №01-21/87 від 17.03.2015 року виконавчий комітет Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області позов ОСОБА_1 визнає та просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 07.06.2001 року позивач ОСОБА_1 подарував своїй сестрі ОСОБА_2 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування будинку серії АЕА №471554 (а.с.8). Даний будинок належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу 13.05.1998 року за реєстром №1373 та зареєстрований в Вінницькому бюро технічної інвентаризації 06.06.2001 року за №68 .

Відповідачка ОСОБА_2 мала плани переїхати проживати в будинок, однак в кінці червня 2001 року повідомила позивачу про те, що будинок їй непотрібен і вона не буде в ньому жити. В зв'язку з цим позивач залишився проживати в належному йому будинку, не забираючи з нього свої речі, не передаючи від нього ключі обдарованій та залишався там зареєстрованим з 16.08.1999 року, що підтверджується довідкою Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області №681 від 20.11.2014 року (а.с.16), а також відміткою в паспорті позивача про місце проживання (а.с.6).

Враховуючи, що договір дарування будинку був укладений 07.06.2001 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати правила та положення ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.71 ЦК УРСР в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Згідно ч.2 ст.80 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Враховуючи, що відповідно до ст. 76 ЦК УРСР в редакції 1963 року перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

В 2014 році позивач звернувся до сільської ради з питання оформлення присадибної земельної ділянки, де йому пояснили, що він не є власником будинку, і що власником присадибної земельної ділянки на підставі рішення 1 сесії 23 скликання від 10 квітня 1998 року Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області рахується попередній власник будинку ОСОБА_3 , який продав будинок позивачу 13.05.1998 року, по поданій ним заяві ще в 1998 році - тобто до продажу житлового будинку.

В даному випадку позивач дізнався про порушення свого права лише в 2014 році, тому вирішуючи питання про продовження позивачу строку позовної давності, суд приходить до висновку про поважність причин пропущення строку позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_2 не претендувала і не претендує на будинок та відмовляється від права власності на житловий будинок, що підтверджується її заявою, наявною в матеріалах справи (а.с.43).

Відповідно до ч.1 ст.243 ЦК УРСР в редакції 1963 року за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність, а згідно ч.2 цієї ж статті договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

За таких обставин договір дарування будинку від 07.06.2001 року вважається недійсним, оскільки факт передачі майна обдарованому не відбувся, а позивач залишався проживати та бути зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1

Стаття 128 ЦК УPCP в редакції 1963 року передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

На даний час, володіючи нерухомим, майном ОСОБА_1 не може стати його власником.

Оскільки, договір дарування є чинним, то відповідно до ст.56 ЦК УРСР в редакції 1963 року угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки.

Що стосується державного акта про право приватної власності на земельну ділянку, виданого Черепашинецькою сільською радою 24.05.1999 року на підставі рішення 1 сесії 23 скликання на ім'я ОСОБА_3, то він є частково недійсним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На даний час земельна ділянка на якій розміщений житловий будинок рахується за ОСОБА_3 , що видно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-014 сформованого реєстратором відділу Держкомзему у Калинівському районі від 28.10.2014р (а.с.33).

За вказаних обставин державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, виданий Черепашинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 24.05.1999 року на підставі рішення 1 сесії 23 скликання на ім'я ОСОБА_3 є частково недійсним.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56, 71, 76, ч.2 ст.80 ст.128, ч.1 та ч.2 ст. 243 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.120,125,126 ЗК України, ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, укладений 07.06.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2560, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, виданий Черепашинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 24.05.1999 року на підставі рішення 1 сесії 23 скликання на ім'я ОСОБА_3 припинивши право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована АДРЕСА_1 яка зареєстрована за ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , площею 0,25 га, вартістю 48508 грн., кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: