Справа № 654/3263/15-ц
Провадження №2/654/1306/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

секретаря Сидоркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Суворовської районної у м.Херсон ради, про надання дозволу на вивіз дитини за кордон у супроводі матері без дозволу батька, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на вивіз дитини за кордон у супроводі матері без дозволу батька, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, з яким мають спільну дитину ОСОБА_4, 23.03.2006р.н. На даний час позивачка вдруге вийшла заміж, має нову родину, проживає з чоловіком ОСОБА_5, його донькою та своїм сином. На початок 2016 року запланували сімєю поїзду за кордон на відпочинок до країн Камбоджі та Вєтнам, проте батько ОСОБА_2 не дає своєї згоди на виїзд дитни за кордон, тому просить суд надати дозвіл на вивіз дитини за кордон у супроводі матері без дозволу батька.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, що зазначені у заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти вивозу його сину за кордон на відпочинок у супроводі матері, але відмовляється нести витрати, повязані з поїздкою та оформленням документів дитини.

Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками неповнолітнього ОСОБА_4, 23.03.2006р.н., є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

Позивачка 28.03.2015р. уклала шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 6), у звязку з чим змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_5.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частини 8 згаданої статті СК регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Стаття 150 СК України визначає обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 2 ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції «Про права людини» передбачає, що кожен має вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на оформлення та видачу проїзного документа дитині відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обовязку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 150, 155 СК України, ст. 88, 213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення всіх документів, повязаних із перетинанням кордону України неповнолітнім ОСОБА_8 без згоди його батька ОСОБА_2.

Дозволити тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2 (паспорт серії МО №737416, виданий Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області 14.12.1999 року) до країн Камбоджі та Вєтнаму строком до 30 днів перебування, у період з 08 січня 2016 року по 08 лютого 2016 року, у супроводі матері ОСОБА_1 (паспорт серії МР №461349, виданий Суворовським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області 14.05.2015 року).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко