Справа № 355/1519/14-ц
Провадження № 6/355/34/15
У Х В А Л А

про відмову у тимчасовому обмеженні у праві виїзду за межі України

21 квітня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лисюк О.Д.

секретаря Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу Державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за межі України ,-

В С Т А Н О В И В :

До Баришівського районного суду Київської області надійшло подання відділу ДВС Баришівського РУЮ Київської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, за межі України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що на виконанні у ВДВС Баришівського РУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №355/1519/14 виданого 19.11.2014 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь КС «Ощадкаса» 17424,82 грн., виконавчого листа №757/23999/14 виданого Печерським райсудом м. Києва від 16.09.2014 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь КС «суперКредит» 3572,07 грн., виконавчого листа №355/1421/2014 від 15.10.2014 року Баришівського районного суду Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 14719,60 грн.

Однак від виконання даних рішень, боржник ОСОБА_1 злісно ухиляється.

ВДВС Баришівського РУЮ Київської області просить суд винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями.

Розглянувши подане клопотання суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного подання, виходячи з наступних міркувань.

Стаття 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України закріплює порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Так відповідно до частини першої зазначеної статті питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від зобовязань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. Тимчасове затримання або вилучення паспорту у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, органами внутрішніх справ, служби безпеки, державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно з розясненням Міністерства Юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008р. №25-32/463, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України, питання такого обмеження вирішується у судовому порядку.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень. Згідно цієї статті, заходами примусового виконання рішення є:

- звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

- звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

- вилучення в боржника і передача стягувача певних предметів, зазначених у рішенні;

- інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, вирішення питання, щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України може бути останнім етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусу.

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, державним виконавцем не зазначено жодних заходів окрім зобовязань добровільного виконання рішення суду, які б він вчинив задля примусового виконання рішення суду.

Окрім того, суд звертає свою увагу на ту обставину, що тимчасове обмеження виїзду за кордон здійснюється на підставі рішення суду і тільки у разі, якщо особа має паспорт для виїзду за кордон. У разі, якщо особа не має паспорту для виїзду за кордон, їй може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту. Вказане рішення, відповідно до п. 23 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року, приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб і МЗС інформації про існування підстав зазначених у п. 22 цих Правил.

В обґрунтування свого клопотання, державним виконавцем зазначено, що відомості про отримання закордонного паспорту громадянином України ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином суд вважає, що подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції, є безпідставними.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Ухвалив:

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її отримання копії ухвали.

Суддя Баришівського

районного суду

ОСОБА_2