Справа № 361/4076/15-ц
Провадження № 2/361/2052/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування
У червні 2015 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5667,72 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.08.2011 року у м. Києві по вул. Мішуги, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2011 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
На час дорожньо-транспортної події між товариством та ОСОБА_1 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.12.2010 року серії ВЕ/7799276, згідно з яким застраховано ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_2.
На підставі вищевказаного полісу товариство відшкодувало шкоду пов'язану із пошкодженням транспортного засобу «Фолькцваген» д.н. з. НОМЕР_3 у розмірі 5667,72 грн.
Враховуючи ту обставину, що відповідач у порушення вимог п. г ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, товариство після виплати страхового відшкодування має право звернутися до суду із регресним позовом.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, у клопотанні від 05.06.2015 року а. с. 6 просив розглянути дану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.9.1 ст.9 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Згідно зі ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).
Статтею 1191 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Із матеріалів справи вбачається, що 04.08.2011 року о 17.35 ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Мішуги, 4 у м. Києві на паркувальному майданчику, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань - чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що на час дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та відповідачем діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії ВЕ/7799276, за яким застраховано ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_2.
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_3 є ПАТ «Укрсоцбанк». На момент ДТП був чинним договір добровільного страхування наземного транспорту від 31.12.2010 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та АТ «СК «АХА Страхування».
Відповідно до калькуляції від 22.08.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 5667,72 грн.
29.08.2011 року АТ «СК «АХА Страхування» здійснило відшкодування завданої шкоди у розмірі 5667,72 грн., про що свідчить платіжне доручення № 5035 від 29.08.2011 року.
26.1.2012 року ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» звернулася до ПАТ «Страхова група «ТАС» із претензією про відшкодування збитків у порядку регресу.
Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а зобов'язання невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу передбачене пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 вищезазначеного закону.
Правовою позицією ВСУ викладеною у справі № 6-1цс14 від 12 лютого 2014 року, встановлено, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, так як при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обов'язку щодо невідкладеного направлення повідомлення про настання ДТП, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди та письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко