АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1761/15 Справа № 200/4841/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бібік М. М. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Деркач Н.М., Осіяна О.М.

при секретарі: - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", третя особа: Спільне українсько-швейцарське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцькенергоком" про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 22 квітня 2009 року між ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та Спільним українсько - швейцарським підприємством ТзОВ "Луцькенергоком" був укладений кредитний договір № 220409 - К. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 серпня 2012 року між ним та ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" був укладений договір поруки № 290812 - П.

У жовтні 2013 року, ому стало відомо про те, що банк звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із цивільним позовом до СП ТзОВ "Луцькенергоком", ТзОВ "Майстер - ЗБК - Україна", ТзОВ "Атлас", ТзОВ "Світязь" та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 220409 - К від 22 квітня 2009 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 26 листопада 2014 року у позові ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", третя особа: Спільне українсько - швейцарське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцькенергоком" про визнання договору поруки припиненим - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 квітня 2009 року між ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та Спільним українсько - швейцарським підприємством ТзОВ "Луцькенергоком" було укладено кредитний договір № 220409 - К, згідно з умовами якого банк надав Спільному українсько - швейцарському підприємству ТзОВ "Луцькенергоком" кредит у сумі 2 200 000 гривень 00 копійок, строком користування до 10 березня 2010 року включно, з виплатою процентної ставки 22% річних (а.с. а.с. 28 - 30).

Договором № 210812 від 21 серпня 2012 року про зміну кредитного договору № 220409 - К від 22 квітня 2009 року, було вказано термін погашення кредиту до 01 жовтня 2012 року, а процентну ставку за користування одержаними кредитними коштами змінено на 18 % річних (а.с. а.с. 17 - 22, 23, 24 - 27).

29 серпня 2012 року між ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 290812 - П, за яким останній поручився перед банком за належне виконання Спільним українсько - швейцарським підприємством ТзОВ "Луцькенергоком" кредитного зобов'язання за договором № 220409 - К від 22 квітня 2009 року (а.с. 8).

Того ж дня, між банком та Спільним українсько - швейцарським підприємством ТзОВ "Луцькенергоком" було укладено договір № 290812 про зміну кредитного договору № 220409 - К від 22 квітня 2009 року, у відповідності до якого було прийнято поруку ОСОБА_6 (згідно договору поруки № 290812 - П від 29 серпня 2012 року) в забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 16).

В період з грудня 2012 року по березень 2013 року, від ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на адресу ОСОБА_6 було направлено ряд вимог про стягнення заборгованості за кредитними коштами. Зокрема, 05 березня 2013 року за вхідним № 6/21 - 1779/7 - БТ, було направлено вимогу, де зазначалося, що станом на 01 березня 2013 року ним та боржником не було виконано зобов'язання, яке передбачено умовами кредитного договору № 220409 - К від 22 квітня 2009 року, а тому банк вимагає, протягом тридцяти днів достроково повернути кредитні кошти в розмірі 2 200 000 гривень 00 копійок; сплатити відсотки, які були нараховані у відповідності до умов кредитного договору у розмірі 64 010 гривень 96 копійок (а.с. а.с. 64, 65, 66, 67, 68, 69).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", кредитним договором № 220409 - К від 22 квітня 2009 року та договором поруки № 290812 - П від 29 серпня 2012 року.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений момент пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, а також враховуючи той факт, що банк пред'явив вимогу про повернення кредитних коштів до поручителя в межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому посилання представника позивача, на те, що ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" пропустив строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_6, як до поручителя є безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: