Номер провадження: 22-ц/785/3169/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- Черевко П.М.

при секретарі -Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - ОСОБА_5, який продовжує навчання , в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, -

встановила:

24 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що 07 лютого 1997 року вони з відповідачем розірвали шлюб, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає разом з позивачкою. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси 11 липня 2013 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжував навчання на денному відділені Морського училища №3 Національного університету "Одеська юридична академія" у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, до закінчення навчання, тобто до 30 жовтня 2013 року. З 01 вересня 2014 р. син навчається на денному відділенні Християнського гуманітарно-економічного відкритого університету. Вона тимчасово не працює, мають на теперішній час тяжке матеріальне становище. Оскільки син навчається на денній формі навчання він не має змоги влаштуватися на роботу. Для проходження навчання необхідно придбати матеріали для навчання та сплачувати кошти за навчання у розмірі 3500 гривень за семестр. У зв'язку з чим вона звернулася з позовом до суду та просить його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у нього немає можливості сплачувати аліменти на дитину.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку починаючи з дати подачі позову, а саме з 24 вересня 2014 р. та до закінчення навчання в Християнському гуманітарно-економічному відкритому університеті чи до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позивні вимоги виходив з того, що син сторін є повнолітнім,проходить навчання, потребує матеріальної допомоги, яку позивачка у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не може надати.

Судова колегія не може погодитися з вказаним висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік " встановлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень.

Судовою колегією встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у 2013 році проходив навчання на 3 курсі денного відділенні морського училища №3 Національного університету "Одеська юридична академія".

Відповідач після розлучення сплачував на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина,сплата яких була припинена у грудні 2012 року у зв'язку повним фактичним виконанням (а.с.35).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2013 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання на денному відділенні морського училища №3 Національного університету "Одеська юридична академія", були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 21 березня 2013 р. , і до закінчення навчання, тобто до 30 жовтня 2013 року, чи до досягнення ОСОБА_5 23-го віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Вказане рішення набрало законної сили.

07.08.2014 р. за вказаним рішенням суду Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 522/6972/13-ц.

Після закінчення навчання в морському училищі №3 Національного університету "Одеська юридична академія" ОСОБА_5 поступив до Християнського гуманітарно-економічного відкритого університету.

Згідно довідки Християнського гуманітарно-економічного відкритого університету від 17.09.2014 р. за № 4407 ОСОБА_5 вступив до вказаного університету та проходить навчання на першому курсі денної форми на факультеті економіки та управління (а.с. 13). ОСОБА_5 на рахунок РО "Біблія Світ Істини" 30 липня 2014 року та 28 серпня 2014 року пожертвував на розвиток християнської освіти та нужд церкви загальну суму 3 500 грн.

Згідно трудової книжки ОСОБА_4 20.12.2012 року було звільнено з посади продавця МП „Картопляники" за власним бажанням.

Як вбачається з довідки МСЕК від 28.06.2014 р. ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи з 2010 року безстроково.

Згідно довідки УПФУ у Франківському районі м. Львова від 17.11.2014 р. ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УПФУ у Франківському районі м. Львова та отримує пенсію по інвалідності загального захворювання 3 групи в сумі 1049 грн. У зв'язку зі стягненням заборгованості по аліментам, які йому були призначені Приморським районним судом м. Одеси від 11 березня 2013 р., відповідач отримує 524 грн. 50 коп.

В червні 2014 року відповідач переніс операцію з видалення пухлини лобно-тім'яної ділянки головного мозку, переніс курс радіаційного опромінювання, є онкологічним хворим, стоїть на обліку у лікаря-онколога, проходить подальше медикаментозне лікування. У зв'язку з хворобою не працює. Інших доходів крім пенсії у відповідача не має (а.с.16-35). Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Також судова колегія приймає до уваги пояснення позивачки, які вона надала до суду апеляційної інстанції, відповідно до яких в теперішній час її син не проходить навчання, та виїхав для працевлаштування за межи України.

Судова колегія розглянувши справу приходить до висновку, що відповідач в наслідок інвалідності, хвороби, розміру пенсії, яку отримує, та відсутності інших доходів не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який отримує вже другу освіту, що в відповідності до ст. 199 ч. 1 СК України виключає можливість стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який проходить навчання.

В відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивачки на користь відповідача (а.с.70).

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позивних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішенням, яким в позові ОСОБА_4 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко