Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/509/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Кириченко Н.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В,

Рубан С.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна.

Накладено арешт на автомобіль «Фольцваген Таурег», 2010 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Зобов'язано ОСОБА_2 передати автомобіль «Фольцваген Таурег», 2010 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, на тимчасове зберігання до набранням рішенням законної сили ДП «Київтранспарксервіс 1» ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд», паркінг за адресою: м. Київ, Драгоманова, 1-А.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою повернути спірний автомобіль, який знаходиться у позивача, відповідачу ОСОБА_2. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи. Зазначає, щосудом безпідставно накладено арешт на майно відповідача, оскільки у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову відсутні причини та відповідні докази, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення його прав та інтересів відповідачем, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Судом першої інстанції не взято до уваги те, що 17 листопада 2014 року на час постановлення оскаржуваної ухвали автомобіль фактично знаходився у ОСОБА_3, оскільки 9 листопада 2014 року автомобіль було передано старшим слідчим Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ГІечатніковим О.В. позивачу ОСОБА_3 на зберігання.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в листопаді 2014 року звернулась з даним позовом до суду, посилаючись на те, що передала належний їй автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію ОСОБА_4 для реалізації, останній в липні 2014 року повідомив, що передав автомобіль знайомому для реалізації на ринку. 16 жовтня 2014 року позивач дізналась, що її автомобіль без її участі був знятий з обліку в МРЕО №6 та зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку від 28 липня 2014 року, проте грошей від реалізації автомобілю вона не отримала, документів для продажу автомобіля не підписувала, просила постановити рішення, яким визнати довідку-рахунок ТОВ «Спецавтогруп» серії ВІА №697531 від 28 липня 2014 року про продаж автомобілю «Фольцваген Таурег», 2010 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3, ОСОБА_2 недійсною; витребувати у ОСОБА_2 зазначений автомобіль.

Разом з позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та зобов"язання ОСОБА_2 передати спірний автомобіль на тимчасове зберігання до вирішення справи по суті на паркову ДП «Київтранспарксервіс 1» ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» за адресою: м. Київ, Драгоманова, 1-А. Обгрунтовуючи заяву, вказувала на те, що існує велика ймовірність незаконного відчуження відповідачем спірного автомобіля.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у спосіб, який просила позивач, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обгрунтованою, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду, вважає. що при вирішенні питання про забезпечення позову суд не пересвідчився, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зокрема, суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи міститься копія опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду (додаток до протоколу тимчасового доступу до речей та документів) від 1 листопада 2014 року, відповідно до якої слідчим СВ Дарницького РУ ГУ ГУ МВС України в м. Києві спірний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію були вилучені у відповідача ОСОБА_2 (а.с. 64).

Ухвалою від 14 листопада 2014 року, яка набрала законної сили з моменту її проголошення, слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва була частково задоволена скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького РУ ГУ ГУ МВС України в м. Києві щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов'язано слідчого повернути в строк до 18 листопада 2014 року вилучений автомобіль.(а.с. 125-а).

Проте, відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду та відповіді на його звернення ст. слідчого СВ Дарницького РУГУ ГУ МВС України в м. Києві Печатнікова О.В. від 19 грудня 2014 року, ухвала слідчого судді від 14 листопада 2014 року виконана не була, оскільки спірний автомобіль 9 листопада 2014 року був переданий на відповідальне зберігання позивачу ОСОБА_3, якій повідомлено про необхідність повернути автомобіль.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову ОСОБА_3, наклав арешт на спірне майно та зобов'язав відповідача ОСОБА_2 вчинити дії для його зберігання, не з'ясувавши наявність чи відсутність цього майна у відповідача на час постановлення оскаржуваної ухвали..

Крім того, поклавши на відповідача обов'язок передати автомобіль «Фольцваген Таурег», 2010 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, на тимчасове зберігання до набранням рішенням законної сили ДП «Київтранспарксервіс 1» ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд», паркінг за адресою: м. Київ, Драгоманова, 1-А, суд не мотивував в ухвалі необхідність зберігання автомобілю саме у цьому паркінгу, не зазначив особу, яка повинна нести витрати по зберіганню автомобілю.

Зважаючи на наведене, судова колегія вважає, що висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 є передчасним, обґрунтованість вимог позивача про забезпечення позову судом не перевірена, отже ухвала суду про забезпечення позову підлягає скасуванню, як така, що не відповідає положенням ст. ст. 151, 152 ЦПК України, з направленням питання на вирішення суду першої інстанції. .

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року скасувати, питання вирішення заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

.