Ухвала іменем україни
16 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки BYD, модель F3, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; звільнити вказаний автомобіль з-під арешту, накладений постановою державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 травня 2014 року.

Позов мотивовано тим, що позивач придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_3 при цьому, ОСОБА_2 належним чином не оформив право власності на автомобіль. Постановою державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 травня 2014 року накладена санкція «відчуження заборонено», 13 травня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - санкція «розшук затримання». Оскільки, позивач вважає себе фактичним власником вказаного автомобіля, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій, встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01 жовтня 2010 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на спірний автомобіль. Останній 05 жовтня 2010 року видав нотаріально посвідчену довіреність на ім'я ОСОБА_2 щодо користування та розпорядження вказаним автомобілем. Згідно з розпискою від 12 лютого 2013 року ОСОБА_3 отримав від позивача грошові кошти у сумі 20 096 грн в якості повної оплати за автомобіль. Постановою державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 травня 2014 року накладена санкція «відчуження заборонено», 13 травня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - санкція «розшук затримання».

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, виходив з того, що позивач всупереч положенням порядку набуття права власності на транспортний засіб не здійснив обов'язкової реєстрації, як власник придбаного автомобіля на підставі документів, що підтверджують право власності.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту придбання у ОСОБА_3 вказаного автомобіля, та оскільки довіреність і розписка не свідчать про укладення договору купівлі-продажу автомобіля, тому відсутні підстави для визнання за позивачем права власності та звільнення автомобіля з-під арешту.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова