Рішення

Іменем України

Справа № 712/6151/15-ц Провадження 2/712/2013/15

22 вересня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в обгрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до кредитного договору від 14.10.2013 року, відповідач отримав кредит в розмірі 10046,79 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.03.2015 року має заборгованість 21025,52 грн., яка складається з 9946,16 грн. - заборгованості за кредитом, 8564,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1037,73 грн.- заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 та 977,41 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21025,52 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, просив задоволити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, в наданому суду запереченні посилався на те, що сума боргу відповідачем завищена, протягом періоду кредитування банк в односторонньому порядку збільшив без згоди позичальника відсоткову ставку, застосоує одночасно пеню та штраф, які є одним видом відповідальності, тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також просив на підставі ст.551 ЦК України зменшити суму пені з урахуванням тяжкого матеріального стану, наявністю інших невиконаних боргових зобовязань, наявністю на утриманні дитини, відсутністю постійного заробітку.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на підставі укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 10046,79 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, Закону України "Про захист прав споживачів" щодо обовязку надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.При кредитуванні велике значення має зміцнення кредитної дисципліни, яка має на меті своєчасне погашення кредиту і суворе додержання позичальниками всіх умов договору. За порушення зобов'язань за кредитним договором сторони несуть відповідальність у вигляді стягнення штрафних санкцій, неустойки.

Відповідно до підписаної відповідачем анкети-заяви від 14.10.2013р. позичальник висловлює згоду, що зазначена заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банкау станови укладений між ним та банком договір про надання банківських послуг, також підтверджує, що ознайомився з умовами даного договору до його укладення та згоден з цими умовами. Отже, позичальник підписанням анкети-заяви підтверджує, що банком йому надано інформацію про умови кредитування та ці відомості є повні, вичерпні та зрозумілі для позичальника. Таким чином, умови укладених між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені у встановленому законом порядку та позичальник проти них не заперечував. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. При укладенні кредитного правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов договора, при цьому зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта у виписці по картковому рахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав від клієнта повідомлення про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт погодився зі зміненими умовами. У разі незгоди зі змінами умов кредитування клієнт повинен погасити наявну на картковому рахунку заборгованість та завернутись з заявою про розірвання договору. Оскільки відповідач в обумовленому в договорі порядку був поінформований про зміну відсоткової ставки, не повідомив до її введення про незгоду з такими змінами та не вчинив дій щодо погашення існуючої на момент введення змін заборгованості, тому така зміна вважається погодженою у встановленому договором порядку. При підвищенні відсоткової ставки за кредитним договором, у разі незгоди з якою позичальник повинен був повернути отриманий кредит банком не вчинялось жодних дій, які б не ґрунтувались на погоджених сторонами умовах кредитного договору від 14.10.2013р.

Право банку змінювати умови кредитування в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором було передбачено умовами даного кредитного договору, з цими умовами під час укладення кредитного договору відповідач був ознайомлений та заперечень щодо їх змісту не мав.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання, оскільки відповідачу були видані кредитні кошти, користування кредитною карткою відповідач не оспорював, кредитними коштами відповідач скористався на свій розсуд, однак взяті на себе зобовязання у повному обсязі не дотримується, систематично не дотримується умов повернення кредиту та оплати відсотків за користування ним, що призвело до утворення до простроченої заборгованості за кредитним договором, внаслідок істотного порушення умов кредитування відповідач завдає збитків кредитодавцю та порушує його права та законні інтереси.

Станом на 24.03.2015 року згідно наданого банком розрахунку відповідач має заборгованість 21025,52 грн., яка складається з 9946,16 грн. - заборгованість за кредитом, 8564,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1037,73 грн.- заборгованість по пені, а також штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил 500,00 та 977,41 грн. Суд погоджується з вказаним розрахунком банку, оскільки обєктивних переконливих доказів на спростування його правильності суду не надано.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 21025,52 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договор.

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином нарахування пені, штрафу у випадку порушення грошового зобовязання передбачене підписаним сторонами кредитним договром, згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Що стосується доводів про те, що пеня й штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобов'язання суперечить ст. 61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства, суд виходить з того, що відповідно до умов кредитного договору пеня, як вид цивільно-правової відповідальності застосована банком в зв'язку з порушення позичальником строків поверненням кредиту у визначений договором строк. У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 кредитного договору сплата штрафу як вид цивільно-правової відповідальності застосована за порушення строків оплати відсотків за користування кредитом. Отже банком застосовано нарахування пені та штрафу за різні порушення грошових зобовязань, передбачених кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.Суд приходить до висновку, що наведені відповідачем обставини - тяжкий матеріальний стан через відсутність постійного заробітку, наявність інших невиконаних боргових зобовязань, утримання дитини не можуть вважатись істотними в розумінні застосування ст.551 ЦК України, оскільки відповідач не обмежений у працездатності, тому має можливість працювати та за рахунок заробітку виконувати взяті на себе майнові зобовязання.

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212, 214-215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про банки і банківську діяльність,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 14.10.2013 року в сумі 21025,52 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., всього стягнути 21269,12 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області в 10-ти денний строк з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: