Справа № 415/3121/15-ц
Провадження № 2/415/2008/15
14.12.15року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Нескородовій Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, -
ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що з жовтня 2008 року, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зібрали свої речі з належного позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 та почали мешкати в іншому місці, та до теперішнього часу у зазначеному будинку не з'являлися. Тому вважає, що відповідачі втратили право користування належним позивачу на праві власності будинком, оскільки були відсутній понад строк протягом якого за відповідачами зберігалося право користування житловим приміщенням. Будь якої домовленості з цього приводу між позивачем та відповідачами не існує. Також, строк протягом якого за відповідачами зберігалося право користування житлом, не збільшується в залежності від віку осіб, що втратили право користування житловим приміщенням. Після уточнення позовних вимог просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, та без участі позивача, позовні вимоги підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради ОСОБА_5 - в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, винести рішення з урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідачів.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.08.2012 р. посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстром №259 посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. є її син ОСОБА_1, спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у м. Лисичанську.
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 10.09.2012р. виданою Лисичанським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1, м. Лисичанськ зареєстрований за ОСОБА_1, номер запису 6661, в книзі 28.
Згідно з довідкою голови вуличного комітету, за адресою:АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 01.10.2008 року по теперішній час за зазначеною адресою не проживають.
Згідно з довідкою № 179 від 14.05.2015 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба» про те, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані та мешкають: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_2 - без родинних відносин, ОСОБА_3 - без родинних відносин.
Згідно з відповіддю на запит № 173 від 29.05.2015 року, наданої Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 року право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 259.
Згідно інформаційної довідки №38882015 від 11.06.2015р. житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 259.
Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідачів у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які у комунальних витратах участі не приймають. Судом також встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному будику з 2008 року.
При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА