Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/751/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.05.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Фомічова С.Є.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

Встановила :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, яким просив стягнути з неї борг у розмірі 123500 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 01.10.2012 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у розмірі 123500 грн. строком до 31.12.2012 року.

Вказує, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства, не виконала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим просить стягнути з неї вказаний борг.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2014 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 борг у сумі 123500 грн. та вирішено питання про судові витрати.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 29.08.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм процесуального права, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Вказує, що оскільки судом першої інстанції розглянуто справу у порядку заочного розгляду, то порушено її процесуальні права, адже не нею не надано підтвердження сплати 40000 грн. у рахунок боргу.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 викликалася тричі, але жодного разу в судове засідання не з'явилась. 20.04.2015 р. подала заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 21.04.2015 року, в зв'язку з відрядженням (а.с. 52-53). В судове засідання, призначене на 12.05.2015 року ОСОБА_2 не з'явилась в зв'язку з неотриманням нею повідомлення про час та місце розгляду справи, яке повернулося до суду в зв'язку із закінченням терміну його зберігання в поштовому відділенні (а.с.58). 19.05.2015 року ОСОБА_2 подала чергову заяву про відкладення розгляду справи на інший день в зв'язку із хворобою. При цьому надала довідку за підписом лікаря Король про амбулаторне лікування 18.05.2015 року в поліклініці м.Кіровограда (а.с. 64-65).

Враховуючи закінчення строків розгляду апеляційної скарги 19.05.2015 року (ч.1 ст.303-1 ЦПК України)., відсутність від сторін клопотань про подовження строків розгляду справи, відсутність доказів про непрацездатність ОСОБА_2 19.05.2015 року, чи інших доказів про поважність причин її неявки в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який заперечував проти апеляційної скарги та підтримав рішення суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав про те, що договір позики на який посилається позивач як на доказ своїх вимог, підписаний ОСОБА_2 та відповідає вимогам чинного законодавства у зв'язку з чим з ОСОБА_2 необхідно стягнути борг у розмірі 123500 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 статті 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами по справі, що 01.10.2012 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 123500 грн. та зобов'язалася їх повернути в строк до 31.12.2012 року, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою (а.с.3).

Статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки наявність розписки підтверджує факт отримання відповідачем грошових коштів, які нею неповернуті.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що, нею відповідачу у рахунок погашення боргу передано 40000 грн., є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не надала суду доказів про сплату відповідачеві вказаних коштів.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: