РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1338 від 24.03.2008 року. В спірній квартири зареєстровані відповідачі, дочка та онуки співмешканки позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які з червня 2014 року не проживають без поважних причин. Збереження реєстрації відповідачів у належній позивачу квартирі змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та перешкоджає її вільному користуванню та розпорядженню. У зв'язку із викладеним позивач просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою № АДРЕСА_1 та зобов'язати їх знятися з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1338 від 24.03.2008 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18629016 від 23.04.2008 року, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації».

Згідно із довідкою № 4397, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 02.11.2015 року, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (позивач по справі), ОСОБА_6, 1950 року народження, (співмешканка позивача), відповідачі по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 02.11.2015 року, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з червня 2014 року.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживають з червня 2014 року без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою № АДРЕСА_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, відповідачі підлягають зняттю з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв'язку із чим необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно примусового зняття відповідачів з реєстрації місця проживання в квартирі № АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін