АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/1432/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1621/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Карпусь С.А., Фанди В.П.,

при секретарі - Лапко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

В травні 2015 року позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 18883грн.46коп., що складається з: основного боргу (кредиту) - 12916грн.27коп.; заборгованості зі сплати процентів - 3671грн.46коп; штрафу - 1500грн.; трьох процентів річних - 77грн.24коп.; інфляційних втрат - 718грн.49коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 30.09.2013 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір №87661 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати власнику рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості у сумі 13500грн. на строк з 30.09.2013р. по 29.09.2015р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 32% річних. 30.09.2013р. сторонами підписана Додаткова угода № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів. Відповідач належним чином умови договору не виконав, тому станом на 19.03.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 18883грн.46коп., що складається з: основного боргу (кредиту) - 12916грн.27коп.; заборгованості зі сплати процентів - 3671грн.46коп; штрафу - 1500грн.; трьох процентів річних - 77грн.24коп.; інфляційних втрат - 718грн.49коп.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня

_______________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Зеленська В.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:19,27

2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 18087грн.73коп. заборгованості за кредитним договором №87661 від 30.09.2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення зобов'язання.

Апелянт - представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Встановлено, що 30.09.2013 року між публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір №87661 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки та додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів.

Відповідно до умов вказаної додаткової угоди №1 від 30.09.2013 року Банк надає власнику рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 13500грн. на строк з 30.09.2013р. по 29.09.2015р. зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32,00% на рік на споживчі цілі. Моментом надання Банком кредитної лінії є здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів власника рахунку. Проценти за користування кредитною лінією нараховуються Банком у валюті рахунку, починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Власник рахунку сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти (п.1,5,6,7 додаткової угоди №1).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконав свої зобов'язання за вказаним договором та протягом 14 жовтня - 12 листопада 2013 року видав ОСОБА_1 кредитні кошти на суму 13075 грн 98 коп.

Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконував: не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом.

Заборгованість за кредитом станом на 19.03.2015р становить 12916грн.27коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 3671грн.46коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до п. 14 Додаткової угоди № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до Договору № 87661 від 30.09.2013 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 30.09.2013 р. у разі порушення строків погашення заборгованості за Кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування Кредитною лінією, а також інших платежів Власник Рахунку сплачує Банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн. Сплата штрафу не звільняє Власника рахунку від виконання всіх зобов'язань за договором та цією Додатковою угодою, штраф стягується щомісячно до моменту усунення такого порушення.

Штраф за порушення строків погашення тіла кредиту ОСОБА_1 становить 500 грн., за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 1000 грн.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту, процентам та штрафним санкціям не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного перегляду.

Відмовляючи у стягненні з відповідача ОСОБА_1 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми, суд першої інстанції виходив із того, що сторонами визначений розмір процентів за користування кредитними коштами в кредитному договорі №87661 від 30.09.2013 року, а тому підстави для застосування ч.2 ст.625 ЦК України відсутні.

Проте з вказаним висновком погодитися не можна.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції не враховано, що проценти, визначені ст.1056-1 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст.1056-1 ЦК України, і процентів, що стягуються відповідно до ст.625 ЦК України, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст.1056-1 ЦК України, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірним.

На підставі вищевикладеного з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» слід стягнути три проценти річних за прострочення сплати боргу у сумі 77грн.24коп. та інфляційні втрати у сумі 718грн.49коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» три проценти річних у сумі 77грн.24коп. та інфляційні втрати у сумі 718грн.49коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова