САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4899/15-ц
Провадження № 2/206/1339/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2006 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробіику (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2015 року на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що загальний розмір стягнутих з нього аліментів складає 58%. В теперешній час він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки його заробітна плата складає 524,16 грн. Також, він вимушений доглядати за своєю матір'ю пенсіонеркою, оскільки крім нього в неї нікого не має.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала з тих підстав, що вона сама виховує трьох дітей, ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з тих підстав, що позивач не може отримувати заробітну плату в розмірі 524 грн., оскільки підприємство за яким була надана ця довідка вже більше року розташоване на території проведення антитерористичної операції, а позивач зазначає, що проживає у м. Дніпропетровську. Окрім того, позивач разом з відповідачем ОСОБА_3 в теперешній час сумісно проживає та займається з нею підприємницькою діяльністю. Вважають, що ситуація зі стягнення аліментів на утримання другої дитини була ними інценована.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, який було розірвано у 2006 році. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої, відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2006 року, з позивача на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа №2-1675/06, виданого 12 квітня 2006 року (а.с.5-8).

11 січня 2015 року у позивача народилась друга дитина ОСОБА_6 (а.с.9).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією виконавчого листа №206/3591/15-ц, №206/1041/15 (а.с.9-11).

Відповідно до положення ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі погіршення матеріального становища у платника аліментів виникає право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв'язку з чим він буде зобов'язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі та дружину до трьох років дитини, поява непрацездатних членів сім'ї, зміна місця роботи та зменшення заробітної плати, вихід на пенсію, банкрутство, знищення майна, яке давало доходи тощо.

В свою чергу суд вважає, що не може бути підставою для зменшення розміру аліментів наявність на утриманні у позивача матері - пенсіонерки , так як остання не позбавлена коштів для існування, оскільки отримує пенсію (а.с.19).

Що стосується доводів позивача про погіршення його матеріального стану, який відповідно наданих довідок про заробітну плату складає в середньому 524 грн. на місяць, суд ставиться критично, оскільки такий дохід він отримував у 2014 році працюючи на підприємстві, яке знаходиться в м. Донецьк (зоні проведення антитерористичної операції). Доказів стосовно розміру отримуваного ним доходу в теперешній час матеріали справи не містять.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача за рішенням Амур-Нижньодніпровським районного суду є зміна його сімейного стану - народження другої дитини. У зв'язку з чим змінилось його і матеріальне становище.

Виходячи засад розумності, справедливості та інтересів дитини, суд вважає, що зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 за рішенням суду на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, можливо не до 1/6 частки, як вимагає позивач, а до 1/4 частки його заробітку (доходу).

Що стосується позову в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_7, то вони не підлягають задоволенню, оскільки у позивача на момент ухвалення рішення суду від 10 липня 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_3 вже існували обставини ( зміна сімейного та матеріального стану), на які він посилається як на підставу зменшення аліментів.

Та обставина, що позивач сплачує аліменти у розмірі 58 % від доходу, також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів з огляду на положення ч.3 ст. 128 КЗпП України, згідно якої обмеження розміру відрахувань не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

Посилання відповідача ОСОБА_4 та її представника щодо інценювання стягнення аліментів на утримання другої дитини, суд до уваги не приймає, оскільки рішення яким вони були стягнуті набрало чинності та сторонами не оскаржувалось. Доводи стосовно займання позивачем підприємницькою діяльність та сумісного проживання разом з відповідачем ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не були підтвердженні належними та допустимими доказами в розумінні ст.57-59 ЦПК України.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним пропорційно задоволеним позовним вимогам стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. та стягнути з позивача недоплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2006 року, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зменшити їх з 1/3 до 1/4 частин з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державни судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко