Справа № 569/5083/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Діонісьєвої Н.М.

при секретарі: Пальчевській О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 29 жовтня 2013 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» д.р.н. НОМЕР_1 порушивши правила дорожнього руху здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, внаслідок чого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Рівненській центральній міській лікарні. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії НАСК «ОРАНТА». У зв'язку з смертю потерпілого позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь по 28745,00 грн. страхового відшкодування та по 4588,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

Представник позивачів адвокат Поліщук Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги своїх довірителів підтримав та подав заяву про зміну позовних вимог, якою просить стягнути з НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 70 652,00 грн. страхового відшкодування, на користь ОСОБА_2 70 652,00 грн. страхового відшкодування, на користь ОСОБА_3 70 652,00 грн. страхового відшкодування, а всього 211956,00 грн. та судові витрати по справі, просив їх задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що винним у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_5 було відшкодовано шкоду завдану його неправомірними діями, а у зв'язку із ненаданням потерпілими всіх необхідних документів остаточне рішення щодо виплати страхового відшкодування страховою компанією прийнято не було.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2014 року вбачається, що 29 жовтня 2013 року приблизно о 11 год. 50 хв., у світлу пору доби, ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» д.р.н. НОМЕР_1, в порушенні вимог п. 12.4. Правил дорожнього руху рухаючись зі швидкістю не менше 86,5…90,4 км/год., що перевищує допустиму для даної ділянки дороги, по вул. Данила Галицького в м. Рівне, зі сторони вул. Степана Бандери у напрямку вул. Курчатова, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3. та підпункту ґ) і підпункту є) пункту 8.7.3 ПДР, під'їдаючи до регульованого пішохідного переходу, що розташований неподалік будинку № 10 вищевказаної вулиці, де для нього на транспортному світлофорі горів жовтий сигнал, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась, не правильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху і на заборонений червоний сигнал світлофора виїхав на вказаний пішохідний перехід та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху транспортного засобу на дозволений сигнал світлофора, хоча мав технічну можливість його уникнути при дотриманні вимог світлофора. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у Рівненській центральній міській лікарні. Порушення ОСОБА_5 вимог підпункту ґ) і підпункту є) пункту 8.7.3 ПДР, згідно яких сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів та червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали. У зв'язку з чим ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами тривалістю на один рік та задоволено клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього акту амністії.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ВАТ НАСК «ОРАНТА» згідно Полісу № АС/2412812 від 19.04.2013 року. Згідно зазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю та здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

12 листопада 2013 року ОСОБА_1 було надано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 29 жовтня 2013 року до НАСК «ОРАНТА», дане повідомлення зареєстроване за № 144.

На вимогу страхової компанії згідно листів НАСК «ОРАНТА» від 27.10.2014 року № 09-02-09/20185 та від 11.12.2014 року № 09-02-09/23437, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було подано заяви про виплату страхового відшкодування з необхідними документами, які зареєстровані 13 січня 2015 року за № 191, 192, 193.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 (Закону) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Тому ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає певний порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати, зокрема:

- страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

- уразі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Зважаючи на вищезазначене та приймаючи до уваги те, що страхова компанія не вказала позивачеві на недостатність будь-яких документів або відомостей, які необхідні для вирішення питання про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; не прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування; з огляду на спливання 90 денного строку з моменту подання заяв про виплату страхового відшкодування та відсутність цивільної, господарської або кримінальної справи з приводу ДТП, в рамках якої має бути встановлено винну особу в її скоєнні, суд визнає, що страхова компанія зобов'язана була прийняти рішення щодо виплати (або відмову у виплаті) страхового відшкодування не пізніше ніж 13 квітня 2015 року.

Враховуючи вищенаведене суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що рішення страховика не було прийнято у зв'язку із ненаданням всіх необхідних документів потерпілими.

Відповідно до п. 27.1. ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1. ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Факт смерті ОСОБА_6 стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Померлий ОСОБА_6 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 та повнолітньої ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

Відповідно до довідки Київського національного лінгвістичного університету № 15-01/19-918 від 12 березня 2015 року ОСОБА_2 навчається на другому курсі денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету (термін навчання з 01 вересня 2013 року до 30 червня 2017 року включно).

Мати померлого ОСОБА_3 є пенсіонером згідно посвідчення серії НОМЕР_5.

В даному випадку, з урахуванням ст. 1200 ЦК України суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, як неповнолітня дочка, ОСОБА_2 - повнолітня дочка, до закінчення навчання та ОСОБА_3, як мати померлого, яка досягла пенсійного віку мають право на відшкодування шкоди, що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21 листопада 2014 року та листами НАСК «ОРАНТА» від 27.10.2014 року № 09-02-09/20185 та від 20.02.2015 року № 09-02-09/2828.

Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої статті 1200 ЦК України, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до ч 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Згідно податкової декларації платника єдиного-податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 зареєстрованої в Державній податковій інспекції в м. Рівному загальна сума доходу за звітний 2012 рік становить 249 350,00 грн., так як сім'я померлого складається із п'яти членів сім'ї (померлий, його дружина, матір та двоє дітей) на кожного з них припадає сума середньомісячного доходу в розмірі 4156 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Згідно п. 27.5. ст. 27 Закону відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Згідно Полісу № АС/2412812 від 19.04.2013 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю та здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн.

Аналізуючи ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд приходить до висновку, що потерпілим згідно Полісу № АС/2412812 від 19.04.2013 року є померлий ОСОБА_6 та сума здійснених страхових відшкодувань не може перевищувати ліміту відповідальності страховика, а саме 100 000 грн.

Тому вимоги позивачів про стягнення страхового відшкодування по 70 652,00 грн. кожному, а всього 211956,00 грн., розраховані за 17 місяців, з моменту смерті ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1) по час розгляду справи (30.04.2015 року) підлягають частковому задоволенню лише в межах ліміту відповідальності страхової компанії НАСК «ОРАНТА», а саме по 33333,00 грн. кожному із позивачів. Загальний розмір страхового відшкодування становить: 33333,00 грн. * 3 чол. = 99 999,00 грн., що не перевищує ліміт відповідальності НАСК «ОРАНТА».

Відповідно до вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2014 року ОСОБА_5 було відшкодовано 40 000 грн. витрат на поховання.

Згідно пояснень представника позивачів жодних інших коштів, в тому числі і моральну шкоду встановлену вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2014 року винуватцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 на час розгляду справи сплачено не було.

В силу ч.2 ст.1201 ЦК України допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

Тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що ОСОБА_5 було в повній мірі відшкодовано завдані збитки, адже ним фактично було відшкодовано лише витрати на поховання, які до суми відшкодування шкоди не зараховуються та факт сплати даних коштів не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування в цілому згідно ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачем ОСОБА_2 здійснено оплату юридичних послуг (правової допомоги) в розмірі 2880,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача в якості судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору і витрат, пов'язаних із розглядом справи. Враховуючи фактичну кількість затраченого часу представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи, на підготовку та на представництво у судовому процесі, задоволенню підлягає сума 2880 грн. за 6 годин послуг, вартість 1 години яких становить 480 грн., що не перевищує 40 % мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» в користь держави підлягає стягненню 999,99 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 59, 61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, ст. 1200, 1201, 1202 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 27, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 33333,00 грн. страхового відшкодування, на користь ОСОБА_2 33333,00 грн. страхового відшкодування, на користь ОСОБА_3 33333,00 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_2 2880,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» 999,99 грн. судового збору в користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненській міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М.Діонісьєва