Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 11 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Горелкіної Н.А., суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сєроуха Є.В., Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року, в с т а н о в и л а: У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сєроуха Є.В., в обгрунтування якої зазначив, що на виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, державним виконавцем Сєроухом Є.В. були винесені постанови від 04 квітня 2014 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження. Постановою від 27 жовтня 2014 року залучено працівників міліції до проведення виконавчих дій. 05 листопада 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 квітня 2014 року йому у встановленому законом порядку не надсилалась, просив суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанов про: накладення арешту від 04 квітня 2014 року, залучення працівників міліції від 27 жовтня 2014 року, проведення опису й арешту майна від 05 листопада 2014 року неправомірними та скасувати зазначені постанови, оскільки описане майно належить його дружині. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року скаргу задоволено. Постановлено визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сєроуха Є.В. щодо винесення постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 04 квітня 2014 року, винесення постанови про залучення працівників міліції від 27 жовтня 2014 року, проведення опису й арешту майна 05 листопада 2014 року неправомірними. Визнано протиправною та скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 квітня 2014 року. Визнано протиправною та скасовано постанову про залучення працівників міліції від 27 жовтня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано акт опису й арешту майна від 05 листопада 2014 року. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову про відмову у задоволенні скарги. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем у встановленому законом порядку не надіслано боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не надано строку для добровільного виконання зобов'язання, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» залучено працівників міліції до проведення виконавчих дій, а також здійснено опис майна, яке належить не тільки боржнику, але і його дружині. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову про відмову у задоволенні скарги, апеляційний суд виходив з того, що при виконанні рішення суду державним виконавцем не було допущено порушень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник, дізнавшись про опис та арешт майна у листопаді 2014 року, не звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкладення виконавчих дій та надання йому строку для виконання рішення в добровільному порядку. Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна. За вимогами статей 213 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (далі - Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ) знаходиться виконавчий лист, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 1 486 гривень 21 копійка. 04 квітня 2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ Сєроухом Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зазначено про необхідність боржнику виконати рішення в семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Згідно із ч. 5 ст. 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Частиною 1 ст. 31 Закону встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Встановивши відсутність в матеріалах справи належних доказів про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, апеляційний суд разом з тим дійшов помилкового висновку, що неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та ненадання строку для добровільного виконання рішення не є порушенням його прав. Крім того, 04 квітня 2014 року одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Сєроухом Є.В. винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження. Вирішуючи спір, апеляційний суд не звернув уваги, що абзацом 2 ч. 2 ст. 25 Закону (в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій) не було передбачено можливості накладення державним виконавцем арешту на майно та кошти боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, тоді як відповідно до ст. 57 Закону постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення. Поряд із цим судом установлено, що постановою від 27 жовтня 2014 року державним виконавцем Сероухом Є.В. винесено постанову про залучення працівників міліції до проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону для проведення виконавчих дій державний виконавець за необхідності залучає понятих, працівників органів внутрішніх справ, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом. Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства юстиції України від 25 червня 2002 року № 607/56/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2002 року за № 541/6829, визначено, що працівники органів внутрішніх справ у разі необхідності залучаються державними виконавцями для охорони громадського порядку до проведення виконавчих дій при виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) у випадках: - примусового входження до приміщень та сховищ боржників - юридичних осіб у разі відмови державному виконавцю у добровільному допуску до них; - примусового входження до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи за рішенням суду, у разі відмови державному виконавцю у добровільному допуску до них; - арешту й опису майна боржників, його вилучення; - вселення та виселення; - розшук у виконавчому провадженні громадянина-боржника, дитини за ухвалою суду або транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця. Працівники органів внутрішніх справ здійснюють привід боржників, у разі нез'явлення їх без поважних причин на виклик державного виконавця з приводу виконання виконавчих документів, до органів державної виконавчої служби за постановами державних виконавців. Залучення працівників міліції до проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника Законом не передбачено. Крім того, відповідно до ст. 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем не дотримано вимоги Закону щодо строків проведення виконавчих дій, оскільки постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження винесено державним виконавцем 04 квітня 2014 року, а акт опису та арешту майна складено 05 листопада 2014 року, що залишилося поза увагою апеляційного суду. Натомість, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги, а апеляційний суд, перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, у порушення вимог процесуального та матеріального законодавства України дійшов помилкового висновку про необхідність скасування законного й обґрунтованого судового рішення. За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України, із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року скасувати, ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2015 року залишити в силі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік