Справа № 742/1285/15-ц Провадження № 22-ц/795/1066/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Зарічна Л. А. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Хромець Н.С., Горобець Т.В.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Обласного комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцький наркологічний диспансер», ОСОБА_6 про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер», ОСОБА_6 про визнання недійсним висновку №6 від 16.03.2015 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_5 не оспорює адміністративний протокол про скоєне ним правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а не погоджується з висновком лікаря, який вважає недійсним і незаконним.

Апелянт зазначає, що при проведенні тестування було порушено Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема не відбирались зразки біологічного середовища, тобто не проводилось лабораторне дослідження.

ОСОБА_5 зазначає, що його обстеження було проведено лише за допомогою тесту SNIPER-5, в той час як даний тест призначений для побутового використання, а його результати мають лише попередній якісно-аналітичний результат, який є підставою для застосування більш детального і досконалого альтернативного хімічного методу (газової хроматографії, масс/спектрометрії).

Апелянт посилається на п.п.3.22 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції де визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними. Апелянт зазначає, що в акті медичного огляду складеного лікарем-наркологом ОСОБА_6 є неточності, невідповідності і припущення.

Крім цього, апелянт звертає увагу, що суд не зазначив у своєму рішенні наявність/відсутність відповідача ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер» та його думку з приводу позовної вимоги. Апелянт зазначає, що суддею було порушено таємницю нарадчої кімнати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач вибрав спосіб захисту порушеного права який не передбачений ст.16 ЦК України, оскарження ж висновку лікаря, щодо результатів медичного огляду, який не тягне за собою виникнення прав чи обов'язків позивача, а є підставою для прийняття компетентною особою рішення про притягнення чи відмови у притягненні особи до відповідальності, передбаченої законом, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав у судовому порядку. Оскаржуючи висновок результатів медичного огляду позивач фактично оспорює доказ скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як правильно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2015 року направлявся на огляд в Прилуцький наркодиспансер, оскільки у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС у нього виявлені ознаки сп'яніння: почервоніння очей, звуження зрачків (а.с.33).

Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6 від 16 березня 2015 року зафіксовано, що від одягу ОСОБА_5 мається запах ароматичної речовини рослинного походження аналогічної канабіоїдам, мається білувато-коричневий наліт кореня язика, незначне порушення артикуляції мови, почервоніння слизової обох очей, зіниці звужені менше сірникової головки, не реагують на світло. Також зазначені інші симптоми, що характерні особі, яка вживала наркотичну речовину (а.с.34).

За висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій ОСОБА_5 16 березня 2015 року о 08 годині 10 хвилин знаходився у стані наркотичного сп'яніння.(а.с.6, 36).

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 266 КУпАП України передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 вересня 2009 року вказана Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Вказаний висновок є підтвердженням перебування водія транспортного засобу в стані сп'яніння, що фіксується в протоколі про адміністративне правопорушення, який підлягає розгляду судом в порядку, передбаченому КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що медичний висновок, правильність складання якого заперечується позивачем, був складений у зв'язку з наявністю підстав вважати, що позивач керує транспортним засобом у стані, наркотичного сп'яніння.

Отже, відповідність цього висновку вимогам закону має перевірятися під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже він є доказом, який повинний досліджуватися та оцінюватися судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення та його оскарження - визнання недійсним не передбачено чинним законодавством, зокрема і Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок може бути визнаний в якості доказу при розгляді іншої цивільної справи, кримінальної, справи про адміністративне правопорушення, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному висновку.

Законних підстав визнати недійсним висновок ОКЛПЗ «Прилуцький наркологічний диспансер» №6 від 16 березня 2015 року, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не вбачається.

З огляду на вище викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи, враховуючи вимоги ст.11, 303 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог, оскільки спірний висновок щодо результатів медичного огляду був складений з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 вересня 2009 року є безпідставними, оскільки у позові відмовлено у зв'язку з обранням позивачем способу захисту прав не передбаченим законом, а не у зв'язку з недоведеністю обставин, якими обґрунтований позов. Як вже було зазначено, відповідно до п.п.3.22. вищевказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Перевірка щодо дійсності такого висновку, зокрема здійснюється при оцінці його як доказу при розгляді справи про адміністративне правопорушення або іншої справи.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, права і обов'язки сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до вимог законодавства суд дійшов правильного висновку, щодо відмови у задоволенні позову, тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: