Номер провадження: 22-ц/785/4538/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" про визнання торгів недійсним,

встановила:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" про визнання торгів недійсним.

Позивач звернувся до Суворовського районного суду з заявою про заборону будь яким особам вчиняти будь які дії щодо реєстрації, перереєстрації, видавати будь які документи, щодо квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу про застосування заходів забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 153 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих до апеляційного суду матеріалів неможливо встановити той факт чи дійсно саме між цими сторонами виник спір та хто є належним власником спірного майна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач у своїй заяві про накладення арешту послався тільки на загальні норми ст.ст. 151-152 ЦПК України, без зазначення причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування його необхідності та інших відомостей, потрібних для забезпечення позову. В якості відповідача вказав лише Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, треті особи - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк".

З тексту позовної заяви вбачається, що торги були проведені, однак, покупець невідомий, і така особа до участі у справі не притягнута.

Позивач не вказав також кому на цей час належить нерухоме майно на яке слід накласти арешт.

Суд першої інстанції на вказані вище обставини не звернув належної уваги, не встановив кому на час розгляду заяви належить спірна квартира, не з'ясував обсяг позовних вимог, дані про особу належного відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову самим позовним вимогам.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, на думку колегії суддів, такий розгляд можливий, коли подана заява відповідає всім вимогам діючого законодавства, в ній висвітлена вся необхідна інформація щодо майна та його власника.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року, не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду для подальшого розгляду.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О.Панасенков

В.Ф. Парапан