Справа № 373/436/14 Головуючий у І інстанції Потоцький В.В.
Провадження № 22-ц/780/2305/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 24 19.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" третя особа: ОСОБА_3, про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, посилаючись на те, що увересні 2013 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1), та рухаючись по автодорозі сполученням Бориспіль-Дніпропетровськ в напрямку міста Києва на перехресті з вулиці Богдана Хмельницького в м.Переяслав-Хмельницький Київської області, зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-21011» (державний номерний знак НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4, який рухався в напрямку м.Переяслав-Хмельницький. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Власником транспортного засобу «FIAT Qubo» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні №28-0102-13-00157 від 19 квітня 2013 року транспортний засіб «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1) був застрахований в Публічному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «Українська страхова група».

Відразу ж після дорожньо-транспортної пригоди позивачем було повідомлено ПАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.5 вказаного договору страхування страхова сума КАСКО склала 124900 грн.

Позивачем зазначалось, що страхова компанія відмовилась провести ремонт автомобіля, визнавши його недоцільним, а автомобіль - конструктивно загиблим, з чим позивачка не погодилася. Компанією була проведена експертна оцінка, яка показала, що ремонт не перевищує допустимий поріг (у розрахунку страхової ринкова вартість авто занижена, а вартість ремонту завищена, і деякі коефіцієнти в розрахунках взяті невірно, що призвело до конструктивної загибелі автомобіля.

Враховуючи вищенаведене, позивачка просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на її користь 65 786 грн. 53 коп., моральну шкоду в розмірі 20000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 175 грн. 80 коп.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 93783 грн. 25 коп.

Також стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 28050 грн. 06 коп. штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 20000 гривень моральної шкоди, витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 175 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 38 309 грн. 19 коп.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що увересні 2013 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1), та рухаючись по автодорозі сполученням Бориспіль-Дніпропетровськ в напрямку міста Київ на перехресті з вулиці Богдана Хмельницького в м.Переяслав-Хмельницький Київської області зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-21011» (державний номерний знак НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4, який рухався в напрямку м.Переяслав-Хмельницький. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Власником транспортного засобу «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1) відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні №28-0102-13-00157 від 19 квітня 2013 року, транспортний засіб «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1) був застрахований в ПАТ «Страхова Компанія «Українська страхова група».

Відразу ж після дорожньо-транспортної пригоди позивачем було повідомлено ПАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Відповідно до п.5 вказаного договору страхування страхова сума КАСКО склала 124900 грн.

В ході розгляду даної цивільної справи Переяслав-Хмельницьким районним судом було задоволене клопотання представника позивача та була призначена автотоварознавча експертиза транспортного засобу «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1).

Згідно з висновком експерта №8/65 від 28 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1) склала: станом на 22.09.2013 року - 65568 грн. 47 коп. і станом на 28.07.2014 року - 93783 грн. 25 коп.

Судом також вірно встановлено, що проведена по даній справі товарознавча експертиза підтвердила доцільність ремонту автомобіля. 20 листопада 2014 року допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 підтвердив вищевказані обставини.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасність здійснення страхової виплати, а також втрат від інфляції, судом першої інстанції не було взято до уваги , що 30 жовтня 2013 року листом ДККА-31076/4 ПАТ «СК «УСГ» пропонувало позивачці надати реквізити для перерахування суми страхового відшкодування, однак остання не надала реквізити для відповідного перерахування, оскільки не погоджувалася із сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст.20 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику і при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно зі ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.3. ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 991 ЦК України та укладеними між сторонами договорами страхування передбачено підстави, за яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Оскільки в діях Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова группа» вини щодо несвоєчасного здійснення страхової виплати не вбачається. то позовні вимоги в цій частині є безпідставними, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

За ст 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала

Однак, незважаючи на вищенаведені норми судом першої інстанції безпідставна було задоволено частину позовних вимог щодо стягнення з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди, оскільки позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів які б обґрунтовували обставини щодо завдання їй моральної шкоди, її розміру, та в чому саме полягає завдана шкода.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Згідно зі ст.ст.82, 88 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Крім того, виходячи зі змісту ст.ст.56, 84 ЦПК України зазначені витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи. Відомості про те, що представник позивача Лучик А.А. був допущений до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

З матеріалів справи не вбачається, що Лучик А.А. є адвокатом або фахівцем у галузі права, також він не залучався до участі у справі як особа, що надає правову допомогу за правилами, передбаченими ст.ст.12, 56 ЦПК України, що також не було враховано судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 28050 грн. 06 коп. штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 20 0000 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зазначених частин позовних вимог.

У решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 рокускасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2, 28050 грн. 06 коп. штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 20 0000 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зазначених частин позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Іванова І.В.