АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2078/15 Справа № 205/5144/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К. О. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року по справі за позовом Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_4 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року позовні вимоги Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_4 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволені.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення торгівельного кіоску в районі будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту № 35 перевірки дотримання вимог земельного законодавства групи по самоврядному контролю за використанням та охороною земель Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради встановлено, станом на 04.03.2014 року ОСОБА_4 використовує земельну ділянку площею 12 кв.м. під кіоск. Документи на право постійного користування та право оренди землі відсутні, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК (а.с.6).

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що йому у користування була виділена земельна ділянка в районі будинку АДРЕСА_1 для встановлення торгівельного кіоску.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та зобов'язав ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення торгівельного кіоску в районі будинку АДРЕСА_1

Відповідно ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем не надано жодного доказу, відповідно до положень зазначених статей, стосовно того, що кіоск належить саме відповідачу. Під час розгляду справи відповідач вказаний факт заперечував.

За таких обставин, неможна вважати доведеним факт порушення відповідачем земельного законодавства та обгрунтованості пред'явлених до нього позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213, 214 ЦПК та ухвалене з порушенням вимог ст.309 ЦПК, що є підставою для скасування та відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_4 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді