Справа № 667/7503/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря: Собчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, яким просила встановити юридичний факт належності на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 51/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на 51/100 частину домоволодіння під АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивача ОСОБА_3, та після його смерті відкрилась спадщина на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась вчасно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки 14.04.2015 року у спірному домоволодінні було змінено ідеальні частки співвласників, зокрема і спадкодавця, через узаконення будівництва іншими співвласниками такого домоволодіння, а саме частка спадкодавця збільшилась з 32/100 частин на 51/100 частину. При цьому 32/100 частинами спірного домоволодіння спадкодавець володів на підставі рішення Народного суду Комсомольського району м. Херсона від 29.08.1983 року. При цьому за життя спадкодавця, не він не позивач про зміну ідеальних часток у спірному домоволодіння не були повідомлені, а про вказане позивачу стало відомо лише після смерті чоловіка, коли вона почала оформлювати спадкове майно. Зазначає про те, що за рішенням Народного суду Комсомольського району м. Херсона від 1985 року за життя спадкодавця між співвласниками домоволодіння, до складу якого входить спірна частина, було також визначено порядок користування земельною ділянкою закріпленою за вказаним нерухомим майном, через що у користування спадкодавця виділено 182,6 кв.м. землі. Проте у видачі свідоцтва про право власності за законом на спірну частку нотаріусом позивачу було відмовлено через не оформлення відповідних документів у встановленому законом порядку за життя спадкодавця. Таким чином, враховуючи вищевикладене просить суд захистити її права спадкоємця у визначений в позовній заяві спосіб.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити з заявлених у позові підстав.

Представник відповідача Херсонської міської ради за довіреністю Сергеева І.В. з приводу задоволення позовних вимог не заперечувала, з огляду відсутності спору щодо розглядуваного майна з боку інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивачка є дружиною спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.09.1983 року серії НОМЕР_1.

Як вбачається з дослідженого судом свідоцтва про смерть від 18.10.2012 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер у віці 51 роки.

Згідно довідки Органу самоорганізації населення № 11 «Забалка» від 02.04.2013 року, яка наявна у матеріалах спадкової справи після померлого ОСОБА_3 за адресо. АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 із спадкодавцем за адресою спірного домоволодіння мешкали такі особи, що входять до першої черги спадкування: позивач - дружина спадкодавця, та дві доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. При цьому як вбачається з досліджених судом паспортних даних дітей спадкодавця вони на час відкриття спадщини є повнолітніми (а.с. 43, 46, 48) .

При цьому дослідженням судом спадкової справи після смерті ОСОБА_3, встановлено, що повнолітні доньки останнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 заявили про відмову від спадщини ( а.с. 37, 38)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, за яким закріплено земельну ділянку площею 638,5 кв.м. згідно рішення органу місцевого самоврядування № 803 від 07.08.1954 року.

Так, згідно рішення нарсуду Комсомольського району м. Херсона від 20.01.1982 р.н. за ОСОБА_3 було визнано право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Зазначене рішення зареєстроване у ХБТІ за № 1472 від 15.02.1982 року.

Окрім того за рішенням нарсуду Комсомольського району м. Херсона від 29.08.1983 року ОСОБА_3 у власність зі спірного домоволодіння було виділено 32/100 частини. Зазначене рішення зареєстроване у ХБТІ 03.11.1983 року за № 1472.

При цьому як вбачається з Архівного витягу з Рішення Комсомольської райради народних депутатів № 45 від 14.04.1998 року про зміну ідеальних часток у домоволодінні, ідеальна частка ОСОБА_3 була змінена з 32/100 частин на 51 /100 частину відповідно до рішення Комсомольського райсуду від 29.08.1983 року. При цьому вказаним рішенням орану місцевого самоврядування іншому співвласнику домоволодіння ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності № 279 від 15.04.1998 року на інші 39/100 частин такого домоволодіння, при цьому останній свідоцтво зареєстрував у встановленому законом порядку (а.с. 11).

При цьому спадкодавець за життя не оформив в органах БТІ своє право власності на спірну 51/100 частину домоволодіння, на підставі вищезгаданого рішення органу місцевого самоврядування від 14.04.1998 року, що вбачається із досліджених судом матеріалів інвентарної справи на таке домоволодіння.

Нерухоме майно, спір щодо 51/100 частки якого розглядається судом, в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 112,3 кв.м., житловою площею 79,4 кв.м., гаражу літ. «В» вартістю 666,00 грн., літньої кухні літ. «В» вартістю 2289,00 грн., сараю літ. «К» вартістю 55, 00 грн., літньої кухні літ «Л» вартістю 1952,00 грн., вбиральні літ. «Н» вартістю 101,00 грн., водопроводу № 1 вартістю 169,00 грн. та воріт № 2 вартістю 169,00 грн.. При цьому, інші споруди, розташовані за адресою спірного домоволодіння, а саме сарай літ. «Г» та душ літ. «О» є самовільними побудовами, а тому не можуть враховуватися судом при вирішенні питання спадкування на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного суд приходить до переконання про те, що оскільки спадкодавець у встановленому законом порядку набув права власності на спірну 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що встановлено судом, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після ОСОБА_3, та враховуючи що інші спадкоємці цієї черги відмовились від спадщини, враховуючи відсутність будь-яких інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, суд приходить до переконання про те, що позивачем вжито усіх передбачених законом заходів для прийняття спадщини, але у встановленому законом порядку остання спадщину отримати не може, через не оформлення за життя спадкодавцем своїх прав в органах БТІ, через що іі право порушене та підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на вищезазначену частину будинку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 1,10,11,59,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування з законом на 51/100 частину домоволодіння під АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А. Скрипнік