Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/9548/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.09.2015 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Прус Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 15 червня 2014 року помер її син ОСОБА_2. Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складалася з ? частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом, є лише позивач. 28 листопада 2014 року Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області за її заявою була заведена спадкова справа № 205 за 2014 рік після померлого 15 червня 2014 року ОСОБА_2.

З запитом державного нотаріуса про видачу витягу з Реєстру прав власності на квартиру вона звернулася до КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області", яке надало відповідь листом від 19 лютого 2015 року за № 95, що в матеріалах інвентаризаційної справи зберігається Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 08 листопада 2007 року, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2.

11 березня 2015 року позивачка звернулася з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, але в зв?язку з тим, що на майно ОСОБА_2 було накладено арешт, державний нотаріус Постановою від 11 березня 2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області щодо зняття арешту з майна. Але їй було відмовлено у знятті арешту з спадкового майна, оскільки як вбачається з листа № 4266 від 15 травня 2015 року ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області , на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_2. Також повідомлено, що раніше у Відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_2 по примусовому виконанню виконавчого листа №1-124 виданого 07 червня 2007 року Києво-Святошинським районним судом. Державним виконавцем винесена постанова про закінчення даного виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо зняття арешту ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області повідомив, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки і у Відділі відсутні матеріали по виконавчих провадженнях відносно ОСОБА_2, а тому припинити обтяження, а саме знятти арешт з майна ОСОБА_2 не є можливим.

Просила зняти арешт з ? частини квартири АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач не з?явилась, представник позивача, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 15 червня 2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 червня 2014 року серія 1-ОК № 301071. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з ? частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України є позивачка ОСОБА_1. 28 листопада 2014 року Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області за її заявою була заведена спадкова справа № 205 за 2014 рік після померлого 15 червня 2014 року ОСОБА_2.

Згідно листа КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області", від 19 лютого 2015 року за № 95, в матеріалах інвентаризаційної справи зберігається Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 08 листопада 2007 року, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2.

11 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. Але в зв?язку з тим, що на майно ОСОБА_2 було накладено арешт, державний нотаріус Постановою від 11 березня 2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області щодо зняття арешту з майна. Але їй було відмовлено у знятті арешту з спадкового майна. З листа № 4266 від 15 травня 2015 року ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області вбачається, що на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_2. Також повідомлено, що раніше у Відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_2 по примусовому виконанню виконавчого листа №1-124 виданого 07 червня 2007 року Києво-Святошинським районним судом. Державним виконавцем винесена постанова про закінчення даного виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо зняття арешту ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області повідомив, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки і у Відділі відсутні матеріали по виконавчих провадженнях відносно ОСОБА_2, а тому припинити обтяження, а саме знятти арешт з майна ОСОБА_2 не є можливим.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про знаяття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі) якому була надіслана для виконання постанова про накладенння арешту на майно боржника.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи наведене на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з ? частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлому 15 червня 2014 року ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: