У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про усунення перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач понад визначений ст. 71 ЖК України строк без поважних причин не проживає у АДРЕСА_1, комунальні послуги не сплачує, проте відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Позовні вимоги мотивував тим, що постійно проживав та має намір проживати у АДРЕСА_1, однак через постійні сварки із батьком був вимушений піти жити до своєї майбутньої дружини. Посилаючись на викладене, просив усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою шляхом його вселення.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 червня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Визнано поважною причину непроживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні вказаною квартирою.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. ст. 71 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_337/ed_2015_02_12/pravo1/KD0003.html?pravo=1>, 72 ЖК УРСР <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_354/ed_2015_02_12/pravo1/KD0003.html?pravo=1> при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад

6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10

постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України » <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS85002.html?pravo=1>, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_337/ed_2015_02_12/pravo1/KD0003.html?pravo=1>), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 відповідно до положень ст. ст. 58, 60 ЦПК України надано докази на підтвердження поважності причин непроживання у спірній квартирі, а відтак - відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3, й наявні такі підстави для задоволення позову ОСОБА_4

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про усунення перешкод у користуванні квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк