Справа № 234/165/15-ц
Провадження № 2/234/951/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.

при секретарі Овчаровій Ю.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що 28.09.-02.10.2014 року померла бабка позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема квартиру по вул.Паркова, 45-70 у м.Краматорську. Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, вона зясувала, що мається заповіт від 26.05.2011 року на користь сторонньої людини - відповідача ОСОБА_4 Позивачка заперечує проти дійсності цього заповіту, оскільки останні роки життя бабка ОСОБА_5 дуже хворіла, не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому не могла усвідомлювати правочину заповіту. На підставі ст.ст.225, 1257 ЦК України ОСОБА_3 просить суд визнати заповіт від 26.05.2011 року, складений ОСОБА_5 та посвідчений Першою Краматорською держнотконторою, недійсним.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та показала, що відповідач ОСОБА_4 є головою міської громадської організації «Українська спілка ветеранів Афганістану». Ця організація узяла шефство над ОСОБА_5 як матірю загиблого воїна-афганця. Відповідач особисто та від імені організації надавав ОСОБА_5 матеріальну та побутову допомогу, що підтверджується зокрема фінансовими відомостями. Інші родичі за життя ОСОБА_5 їй ніякої допомоги не надавали, не провідували та остання перебувала у дуже скрутному стані. В знак подяки при повній свідомості ОСОБА_5 26.05.2011 року склала у нотаріуса заповіт на користь ОСОБА_4 та до моменту смерті його не скасувала та не змінила. Після смерті ОСОБА_5 відповідач скористався своїм правом на прийняття спадщини. Просить в позові відмовити.

Суд вислухав представників сторін,

свідка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 знала приблизно з 60-х років, мешкали по сусідству. Вона (свідок) допомагала їй в побуті, купувала ліки та продукти харчування, провідувала приблизно тричі на тиждень. Останні роки ОСОБА_5 скаржилася на погане здоровя, високий артеріальний тиск, мала трофічну виразку ніг. В психічному стані спостерігався «повний неадекват», що виявлялося в тому, що ОСОБА_5 усім пропонувала свою квартиру. Якось при спілкуванні у 2011 році ОСОБА_5 повідомила їй (свідку), що ОСОБА_4 попросив у неї квартиру та вона не змогла йому відмовити. Свідок вважає, що оформити заповіт на сторонню людину, ОСОБА_5 могла лише при «повній неадекватній психіці». Бабка добре характеризувала свою онуку ОСОБА_3, хоча остання мешкала окремо та допомоги їй не надавала, однак турбувати її своїми проблемами бабка не хотіла,

свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка у судовому засіданні показала, що мешкала по сусідству з ОСОБА_5 біля 6 років до моменту її смерті. Надавала їй побутову допомогу, купуючи продукти харчування, різні необхідні речі. Як колишній медичний працівник підтверджує, що у ОСОБА_5 малася трофічна виразка ніг, у звязку з чим багато грошей уходило на ліки, однак медициною вона нехтувала. В наслідок захворювання ОСОБА_5 практично не ходила. Приблизно з 2010 року стала поводитися неадекватно, спостерігалася «іпохондрія», всіх жаліла, всім пропонувала свою квартиру для прописки, всім обіцяла передати своє житло. З 2011 року психічний стан значно погіршився. 25.12.2011 року ОСОБА_5 їй (свідку) казала, що не бажає складати заповіт на користь ОСОБА_4, але наступного дня все ж таки склала та підписала. ОСОБА_5 любила свою онуку ОСОБА_3, хотіла передати їй свою квартиру, але на нотаріальне посвідчення договору дарування не було коштів,

дослідив надані докази: копію актового запису про смерть №2407 від 08.10.2014 року, згідно якому ОСОБА_5 померла 28 вересня 02 жовтня 2014 року (а.с.8), копію свідоцтв органів РАЦС про родинний звязок позивачки ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_5 (а.с.9-11), копію заповіту ОСОБА_5 від 26.05.2011 року на користь ОСОБА_4, посвідченого Першою Краматорською ДНК (а.с.39), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо наявності вищевказаного останнього заповіту (а.с.40-41), інформаційні листи нотаріусів (а.с.43-45), копії правовстановлюючих документів на спадкове майно - ? частку однокімнатної квартири по вул.Паркова, 45-70 у м.Краматорську, належну померлій ОСОБА_5 на підставі договору міни №116М від 19.01.2000 року, зареєстрованому у БТІ 24.01.2000 року За №26814/П (а.с.50), копії відомостей про виплату грошей фізичним особам, зокрема ОСОБА_5 КМГО «Українська спілка ветеранів Афганістану» (а.с.51-58),

медичну карту амбулаторної хворої ОСОБА_5,

висновок посмертної судово-медичної експертизи №89 від 02-04.06.2015 року (а.с.75-80),

вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ст.30 ч.1 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України, зокрема згідно частинам 2 та 3 якої особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недотримання цих вимог відповідно до ст.215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Як встановлено в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів у справі, спадкодавець ОСОБА_5, померла 28.09.-02-10.2014 року, на момент складання нею заповіту на користь відповідача ОСОБА_4, посвідченого 26.05.2011 року Першою Краматорською ДНК, страждала хронічним психічним розладом: судиною деменцією (дисмнестичним (лакунарним) слабоумством) та за своїм психічним станом не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, що підтверджується зокрема висновком посмертної судово-медичної експертизи №89 від 02-04.06.2015 року.

Згідно ст.225 ч.1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ст.1257 ч.2, ч.4 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

На підставі ст.ст.1222, 1223, 1258, 1266 ЦК України позивачка ОСОБА_3 яка доводиться внучкою спадкодавці ОСОБА_5, своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується інформацію приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Також до нотконтори надійшла заява від відповідача ОСОБА_4, який висловив бажання прийняти спадщину за заповітом від 26.05.2011 року. (а.с.43)

Будучи спадкоємицею позивачка ОСОБА_3 правомірно та обґрунтовано вимагає поновлення її порушених цивільних прав та інтересів відповідно до ст.ст.225 ч.1, 1257 ч.2, 4 ЦК України.

На підставі наведеного суд вважає, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 від 26.05.2011 року на користь ОСОБА_4, як вчинений у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з прийняттям рішення про задоволення позову, за рахунок відповідача позивачці слід відшкодувати документально підтверджені судові витрати (а.с.1). Відомості про оплату позивачкою судової експертизи та щодо можливого звільнення за законом відповідача від сплати судового збору суду не надані.

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.ст.30, 215, 225, 1233, 1234, 1257 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений 26.05.2011 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 26.05.2011 року та зареєстрований в реєстрі за №1-3924.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11