РІШЕННЯ

іменем України

"09" вересня 2015 р. 145/1074/15-ц

2/145/600/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гришовецької сільської ради, Тиврівської РДА про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 02 січня 1997 року померла його мати ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 вс. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Хлібороб» с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області.

За життя мати належним їй майном не розпорядилася.

Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після неї. Крім нього інших спадкоємців першої черги спадкування немає.

Прийняв спадщину після смерті матері в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із матірю однією сім'єю, заволодів належними спадкодавцю речами та правовстановлюючими документами на майно що їй належало, зокрема ощадною книжкою (п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року).

3 метою оформлення прийнятої спадщини звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах на території Гришовецької сільської ради йому було відмовлено в зв'язку з тим, що сертифікат про право на вказану частку (пай) було видано на ім'я спадкодавця 27 березня 1997 року, тобто після її смерті.

Його покійна мати ОСОБА_3 за життя була членом. КСП «Хлібороб» с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) у землях даного КСП, відповідно до державного акту на право колективної власності № 005 від 26.12.1995 року, що стверджується випискою відділу держгеокадастру у Тиврівському районі Вінницької області .

В подальшому на підставі розпорядження Тиврівської райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року № 404 на її ім'я було видано сертифікат серії ВН № 0129587 від 27 березня 1997 року.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до державного акту на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП «Хлібороб» 26.12.1995 р., відтак з цього часу спадкодавець набула право на вищевказану земельну частку (пай).

З сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0129587 від 27.03.1997 року вбачається, що ним посвідчувалося право спадкодавця на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області без визначення її меж в натурі (на місцевості).

Нормативно - грошова оцінка земельної частки (паю) становить 80 785,61 грн.

На зазначену земельну частку (пай) заборона відсутня, що стверджується довідкою виконкому Гришовецької сільської ради.

Крім того, перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину є те, що в свідоцтві про його народження мати помилково записана як «Лемещак Тетяна Порфилівна», тоді як згідно свідоцтва про смерть вірним її по - батькові було - «Лемещак Тетяна Порфирівна»

Відповідно до свідоцтва про народження матері, батьком вказаний ОСОБА_4.

Той факт, що померла 02 січня 1997 року ОСОБА_3 була його матір'ю стверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про її смерть, з яких видно, що прізвище та ім'я померлої відповідають прізвищу та імені особи, вказаної матір'ю в актовому записі про його народження, а їх по - батькові є співзвучними, випискою з погосподарської книги Гришовецької сільської ради за 1991 - 1995 роки, в якій він записаний як син ОСОБА_3 .

Оскільки отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі немає можливості, вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Просить встановити факт, що померла 02 січня 1997 року в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_3 була його матір'ю.

Визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 січня 1997 року в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позов підтримав і просить його задовільнити з підстав, наведених в заяві.

Відповідач представник Гришовецької сільської ради - в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

Відповідач представник Тиврівської РДА - в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у відсутності представника Тиврівської РДА.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що померла ОСОБА_3 була матір»ю заявника, та що вона була членом колгоспу в с. Грушівці і мала право на земельну частку (пай).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

02.01.1997 р. померла ОСОБА_3 .Факт, що померла була матір'ю заявника стверджується :

свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , матір»ю якого вказана ОСОБА_3;

витягом з погосподарської книги Гришовецької сільської ради за 1991 - 1995 роки, в якій ОСОБА_2 записаний як син ОСОБА_3, довідкою Гришовецької сільської ради та показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в Постанові «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 р.- № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 02.01.1997 року в с. Гришівці, Тиврівського району відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 3,57 в ум. кад. га. на території Гришовецької сільської ради Тиврівського району.

ОСОБА_2 - спадкоємець за законом першої черги.

Інших спадкоємців, які претендували б на спадщину, не має .

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину.

В нотаріальній конторі не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку ( пай), так як сертифікат на імя ОСОБА_3 було видано 27.03.1997 р., тобто після смерті спадкодавця .

ОСОБА_3 за життя була членом КСП «Хлібороб» с. Гришівці Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) у землях даного КСП, відповідно до державного акта на право колективної власності № 005 від 26.12.1995 року, що стверджується випискою відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі Вінницької області .

На підставі розпорядження Тиврівської райдержадміністрації від 26 грудня 1996 року № 404 на її ім'я було видано сертифікат серії ВН № 0129587 від 27 березня 1997 року.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. - № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП «Хлібороб» 26.12.1995 р., відтак з цього часу спадкодавець набула право на вищевказану земельну частку (пай).

Згідно витягу про нормативно - грошову оцінку права на земельну частку (пай), виданого відділом Держгеокадастру у Тиврівському районі, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) становить 80785 грн. 61 коп.

На зазначену земельну частку (пай) заборона відсутня, що стверджується довідкою виконкому Гришовецької сільської ради від 15.07.2015 року № 303.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається не підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259 ЦПК України , 328, 1220, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задовільнити .

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 02 січня 1997 року в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області була матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку ( пай) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах на території Гришовецької сільської ради, нормативно-грошовою оцінкою 80 785 грн. 61 коп. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла в м. Жмеринка Жмеринського району 02.01.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів .

Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ліщишина М. Ю.