Справа № 297/1802/15-ц
06 листопада 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 146340 грн. боргу, вказавши, що 06 травня 2006 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 Євро, які останній зобов'язувався повернути позивачу до 12 січня 2015 року. 12.01.2010 року ОСОБА_2 написав зобов'язання, яке засвідчене особистим підписом відповідача та підписами свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно зазначеного зобов'язання ОСОБА_2 зобов'язується щомісячно не пізніше 29 числа поточного місяця сплачувати по 100 Євро. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
На неодноразові попередження позивача про повернення грошових коштів, відповідач ігнорує та ухиляється від виконання.
Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем ОСОБА_2 не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 6000 Євро, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 28.07.2015 р. становить 146340 грн. та судові витрати в розмірі 1463,79 грн..
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, однак останній подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти винесеня заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що 06 травня 2006 року позивачем надано в борг відповідачу 6000 Євро, які останній зобов'язався повернути позивачу до 12 січня 2010 року.
12.01.2010 року ОСОБА_2 написав зобов'язання, яке засвідчене особистим підписом відповідача та підписами свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно зазначеного зобов'язання ОСОБА_2 зобов'язується щомісячно не пізніше 29 числа поточного місяця сплачувати по 100 Євро. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі.
Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 Євро. (а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно вищезгаданого договору позики відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути борг до 12.01.2010 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 6000 Євро, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 28.07.2015 р. становить 146340 грн., підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконали взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув.
Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1463 гривень 79 коп. забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 197 ч.2, 208, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК Українист.ст. 526, 530, 610, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2 заборгованість по договору позики на загальну суму в розмірі 146340 (сто сорок шість тисяч триста сорок) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 1463 (одну тисячу чотириста шістдесят три) гривні 79 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ільтьо І. І.