АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1030/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 31 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Провідна" на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_7, ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21 липня 2013 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем Шевроле EVANDA, державний номер НОМЕР_1, рухаючись дорогою Умань-Черкаси, зі сторони міста Золотоноша, в напрямку міста Черкаси, в порушення вимог 12.1. Правил дорожнього руху України, не вибрала безпечної швидкості руху, не урахувала дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не справилась з керуванням та скоїла наїзд ззаду на автомобіль ОСОБА_6 - ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_2, на відстані 800 м. від ст. Панське в сторону м. Черкаси, в якому він рухався в напрямку м. Черкаси.

Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я у вигляді політравми, перелому лівої лопатки зі зміщенням, забійної рани лівого ліктьового суглобу, забійної рани правої ноги та забій тазового суглобу з правої сторони.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року, ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З вини ОСОБА_7 йому завдано матеріальні збитки на загальну суму 23 234,21 грн.

Зазначав, що крім матеріальних збитків йому завдана і втрата немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а саме: втрата працездатності, заробітку і можливості забезпечувати свою сім'ю.

Просив стягнути 23 234,21 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_6 18 681 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на те, що він поверхнево та однобічно дослідив матеріали справи, не застосував норми спеціального Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які підлягали застосуванню до даних правовідносин в результаті чого, ухвалив неправильне по суті рішення.

Просило скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_6 - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що цивільна відповідальність ОСОБА_7 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», матеріальна шкода в сумі 18 681,10 грн. та моральна шкода в сумі 10 000,00 грн., яка є співрозмірною і справедливою з урахуванням отриманих тілесних ушкоджень та фізичних страждань позивача підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна».

Проте з такими висновками судова колегія погодитись не може, виходячи з наступного.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, завданої, зокрема, джерелом підвищеної небезпеки, передбачені у статтях 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування.

У Законі України "Про страхування" від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР зі змінами встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини першої статті 7). Закон «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 липня 2013 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_7 керуючи автомобілем «Шевроле- Еванда», д.н.з. НОМЕР_1, та рухаючись по проїзній частині автодороги Золотоноша-Умань зі сторони м. Золотоноша в напрямку м. Черкаси, в порушення вимог п. п. 2.3 б), 12. 2 та 12. 3 Правил дорожнього руху України, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрала безпечної швидкості руху для зупинення транспортного засобу у межах видимості дороги; у момент виникнення перешкоди, яку вона об'єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, та допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався у попутному напрямку.

Згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року, ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 КК України та призначено покарання - 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с.16-17, 20-21).

Відповідно до страхового полісу № АВ/8941790 автомобіль «Шевроле-Еванда», державний номер НОМЕР_1 застраховано ПрАТ «СК «Провідна», страхувальником є ОСОБА_7.(а.с.19). Страхова сума (ліміт відповідальності) за одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000,00 грн., а за шкоду заподіяну майну 50 000,00 грн., франшиза нуль грн.

Відповідно до копії квитанції № 825687 від 11 серпня 2014 року, ОСОБА_6 було надано послугу евакуатора для транспортування автомобіля ВАЗ НОМЕР_2 - 550, 00 грн.(а.с.10).

Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження №84 від 14 серпня 2014 року, розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в наслідок ДТП 21 липня 2013 року становить 17 631, 02 грн.(з ПДВ)(а.с.12-14).

За надання зазначеного висновку, згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера № 84 від 14 серпня 2014 року, ОСОБА_6 сплатив - 500,00 грн.(а.с.11).

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку авто-товарознавчого дослідження №84 від 14 серпня 2014 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.р.н. НОМЕР_2, що складає 56994,59 грн. з ПДВ, перевищує ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження ( 17631,02 грн.(а.с.14), а тому відповідно до п. 30.2. ст. 30 вищезазначеного Закону вважається знищеним, а його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту № 004/15 про оцінку вартості транспортного засобу ВАЗ 2121» д.р.н. НОМЕР_2 стосовно вартості пошкодженого транспортного засобу, проведеного оцінювачем ФОП ОСОБА_8, утилізаційна вартість пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 2121» д.р.н. НОМЕР_2 (вартість ТЗ після ДТП), складає 2678,40 грн(а.с.60-62).

З огляду на це розмір страхового відшкодування дорівнює: 17631,02 грн. - 2678,40 грн. = 14952,62 грн., де 17631,02 грн. - вартість транспортного засобу до ДТП; 2678,40 грн. - вартість транспортного засобу після ДТП.

У відповідності до ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

При цьому ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

За змістом ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

З аналізу вказаних норм Закону вбачається, що страхове відшкодування моральної шкоди є похідним від виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, і розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначається виключно від розміру виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Таким чином, якщо потерпілому не виплачувалось страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, то не має підстав для стягнення страхового відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності(ч.1 ст. 25).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що решта витрат не підтверджені доказами, а саме: позивачем не надано доказів того, що він поніс вказані вище витрати та йому була заподіяна шкода внаслідок його непрацездатності через отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди і судова колегія погоджується з цим.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про те, що немає підстав для стягнення 10 000 грн. моральної шкоди з ПрАТ «СК «Провідна».

В той же час згідно із ч.1,2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. В тому числі тієї, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 визнана винною у скоєнні вищезазначеного ДТП, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Враховуючи, що внаслідок ДТП, вчиненої ОСОБА_7 та з її вини, ОСОБА_6 отримав фізичні страждання, змушений був змінити плани свого життя, стосунки з близькими йому людьми та друзями, що потягнуло за собою моральні страждання, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди.

Визначаючи розмір стягнення у відшкодування моральної шкоди, судова колегія, враховуючи матеріальний стан відповідачки, а також те, що на утриманні її знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а чоловік являється інвалідом 3 групи, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Провідна" - задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_6 16002, 62 грн. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь держави 168 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 12 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :