Провадження № 2/201/551/2015р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2013р. позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (в провадження судді Башмакова Є.А.).

Ухвалами судді Башмакова Є.А. від 22.10.2013р. було відкрито провадження по справі, відстрочено позивачу сплату судового збору при подачі позову та вжито заходи забезпечення позовних вимог, які виразилися у накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які мешкають за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глазунова, буд. 14, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди відносно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію цього майна, здійснювати його відчуження (а.с. № 1, 9, 10).

Справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у звязку зі спливом 5-ти річного терміну повноважень судді Башмакова Є.А., ухвалою від 11.07.2014р. суддя Ткаченко Н.В. справу прийняла в своє провадження та призначила розгляд справи в судове засідання (а.с. № 70).

В судові засідання, які призначалися по справі на 24.09.2014р., 20.02.2015р., 27.03.2015р., и17.04.2015р. та 22.05.2015р. позивач ОСОБА_1 не зявився жодного разу, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, яку він зазначив, як місце свого проживання як по тексту свого позову (а.с. № 1), по тексту своїх апеляційних скарг ( а.с. № 79, 103-104), на конвертах експрес-доставки пошти (а.с. № 105, 120), так в своїй заяві до суду від 18.03.2015р. як адресу для листування (а.с. № 119), що відповідно до положень ст.ст. 74-76,77 ЦПК України є належним повідомленням, незважаючи на те, що він за цією адресою не є зареєстрованим (а.с. № 99-101).

Всі конверти, які суд направляв за цією адресою, поверталися з позначками за закінченням терміну зберігання (а.с. № 73, 112, 114, 122-124, 132, 138-139, 152-153). Про причини не явки позивач суд не сповіщав жодного разу, про хід розгляду його позову про стягнення з відповідачів значної суми боргу не цікавився.

Між тим, за декілька днів до судових засідань по справі (про яки дізнавався з сайту Судова влада, або від представників відповідача ОСОБА_3, які регулярно телефонували до секретаря судового засідання за інформацією про дати судових засідань, або отримували її в суді особисто а.с. № 72, 96), позивач та відповідач ОСОБА_3 до суду направляли апеляційні скарги (по черзі).

Так, як від самого позивача ОСОБА_1 за його позовом, предявленим саме до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у звязку з реєстрацією на території Жовтневого району м. Дніпропетровська обох відповідачів (а.с. № 32, 39-41, 111), так і від відповідача ОСОБА_3 надійшли наступні апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження по справі.

29.10.2013р. від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 22.10.2013р. про відкриття провадження по справі (а.с. № 14-15). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.05.2014р. апеляційна скарга відхилена (а.с. № 47-48).

18.09.2014р. (після отримання судової повістки на 24.09.2014р. а.с. № 72) вже від ОСОБА_1 (тобто самого позивача) надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 22.10.2013р. про відкриття провадження по справі (а.с. № 79). Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015р. у відкритті апеляційного провадження було відмовлено (а.с. № 92).

18.02.2015р. (після отримання судової повістки на 20.02.2015р. а.с. № 96) знову від ОСОБА_1 (тобто самого позивача) надходить апеляційна скарга на ухвалу від 22.10.2013р. про відкриття провадження по справі (а.с. № 103-104). Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2015р. у відкритті апеляційного провадження було відмовлено (а.с. № 108).

Остання апеляційна скарга надійшла до суду 16.04.2015р. (знову за день до судового засідання по справі 17.04.2015р.) вже від дружини ОСОБА_1 ОСОБА_4 також на ухвалу від 22.10.2013р. про відкриття провадження по справі (а.с. № 144-145). Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. у відкритті апеляційного провадження було відмовлено (а.с. № 144-145).

Поза увагою суду не може залишитися той факт, що всі апеляційні скарги, заяви, від кого б вони не складалися, або від позивача та його дружини (які є мешканцями м. Харків), або від відповідача ОСОБА_3 (який є мешканцем м. Дніпропетровська), відправлялися експрес-доставкою пошти з м. Дніпропетровська (а.с. № 16, 105, 120, 146).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання 22.05.2015р. не з,явилася, надала суду заяву, якою прохала розглянути справу за її відсутністю, вжити процесуальні наслідки неодноразових неявок позивача в судові засідання, скасувати заходи забезпечення позовних вимог відносно буд. № 14 по вул. Глазунова в м. Дніпропетровську, який їй належить на праві власності за договором купівли-продажу від 22.06.2004р. Крім того, в своїй заяві до суду вона зазначила, що зловживаннями своїми процесуальними правами з боку позивача та її колишнього чоловіка ОСОБА_3 (відповідача), вона позбавлена можливості провести по справі судову почеркознавчу експертизу за своїм клопотанням від 18.09.2014р., оскільки ніякі грошові суми у ОСОБА_1 не позичала, таку особу взагалі не знає, вважає, що позивач з відповідачем ОСОБА_3 в такий спосіб намагаються протримати дію ухвали про накладення арешту на майно (а.с. № 76, 156-164).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 22.05.2015р. не з,явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином за адресою своєї реєстрації, згідно даних пошукової системи Укрпошти повістку отримав особисто. Про причини неявки суд не сповістив (а.с. № 32, 154-155).

За таких підстав розгляд справи відбувався за відсутністю усіх сторін по справі, та за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належно повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на те, що позивач неодноразово не зявлявся в судові засідання по справі, які призначалися на 24.09.2014р., 20.02.2015р., 27.03.2015р., 17.04.2015р., 22.05.2015р. про причини неявки суд не сповіщав, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, то суд вважає за можливе відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

При прийняті такого рішення судом враховано, що судові повістки позивачу направлялися за адресою, яку він зазначив, як місце свого проживання як по тексту свого позову (а.с. № 1), по тексту своїх апеляційних скарг (а.с. № 79, 103-104), на конвертах експрес-доставки пошти (а.с. № 105, 120), так в своїй заяві до суду від 18.03.2015р., як адресу для листування з ним (а.с. № 119), що відповідно до положень ст.ст. 74-76, 77 ЦПК України є належним повідомленням, незважаючи на те, що він за цією адресою не є зареєстрованим (а.с. № 99-101). Всі конверти, які суд направляв за цією адресою, поверталися з позначками за закінченням терміну зберігання (а.с. № 73, 112, 114, 122-124, 132, 138-139, 152-153).

Намагання самого позивача неодноразово оскаржити в апеляційному порядку ухвалу судді Башмакова Є.А. про відкриття провадження по справі за своїм же позовом, суд розцінює як недобросовісне користування своїми процесуальними правами з боку ОСОБА_1, як перешкоджання розгляду справи, призначенню по справі судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_2 за клопотаннями останньої від 18.09.2014р. та 27.03.2015р. (а.с. № 76, 127), встановлення істини по справі, оскільки, як в клопотанні від 18.09.2014р. про призначення експертизи, так і в заяві до суду від 22.05.2015р. відповідачка ОСОБА_2 зазначала, що ніякі грошові суми у ОСОБА_1 вона не позичала, таку особу взагалі не знає, вважає, що позивач з відповідачем ОСОБА_3 в такий спосіб намагаються протримати дію ухвали судді Башмакова Є.А. про накладення арешту на майно (а.с. № 76, 156).

Крім того, такі дії позивача по справі призвели до порушення розумних строків розгляду цивільної справи в суді, викликали невдоволення з боку відповідачки ОСОБА_2 заявою від 22.05.2015р., як на адресу головуючої по справі судді Ткаченко Н.В., так і на адресу суддів апеляційної інстанції, оскільки деякі з них довго тримали справу в апеляційному суді (а.с. № 156).

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе також скасувати в повному обсязі заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою судді Башмакова Є.А. від 22.10.2013р., які виразилися у накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які мешкають за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глазунова, буд. 14, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди відносно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію цього майна, здійснювати його відчуження (а.с. № 10).

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та враховуючи, що при подачі позову позивач ухвалою судді Башмакова Є.А. був звільнений від сплати судового збору, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (а.с. № 9), позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, що відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір не передбачає повернення судових витрат, то суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 3654грн. ( розмір судового збору визначений на день винесення судового рішення).

На підставі викладеного, керуючись ст. 88, ч. 6 ст. 154, ч. 2 ст. 197, п.3 ч.1 ст. 207, ст. ст. 210, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Башмакова Є.А. від 22.10.2013р., які виразилися у накладенні арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які мешкають за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глазунова, буд. 14, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди відносно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію цього майна, здійснювати його відчуження скасувати в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3654грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Копію ухвали для виконання в частині скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили надіслати до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Суддя: Ткаченко Н.В.