У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 3 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Надано ОСОБА_2 право на спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, разом зі спадкоємцями третьої черги за законом.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року рішення Бродівського районного суду Львівської області від 3 грудня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3, просить рішення апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 3 грудня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд, на підставі встановлених у справі фактичних обставин, дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 (спадкодавець) не був калікою, не перебував у безпорадному стані, самостійно забезпечував свої потреби, в належному стані утримував своє господарство в с. Берлин Бродівського району Львівської області, був працездатною особою та до дня смерті працював охоронцем у ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нива» і встановлена йому інвалідність третьої групи від загального захворювання не була перешкодою для роботи, тоді як обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалась саме на те що ОСОБА_8 перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку вона йому й надавала.

Обґрунтовуючи рішення, апеляційний суд зазначав, що вказані вище обставини щодо неможливості визнати ОСОБА_8 таким, що був у безпорадному стані, вже були встановлені судом під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до спадкоємців третьої черги: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9, про усунення їх від спадкування та викладені у рішенні апеляційного суду Львівської області від 3 червня 2013 року.

Також апеляційний суд зазначав про те, що зі змісту генеральної довіреності, виданої ОСОБА_2 26 вересня 2011 року та засвідченої нотаріусом в Ізраїлі на представництво її інтересів, убачається, що позивач ОСОБА_2 перебуває в Ізраїлі з 5 березня 2009 року (а.с. 5), тобто в Ізраїлі вона почала проживати за два з половиною роки до смерті спадкодавця, на день його смерті вона перебувала в іншій державі і, відповідно, не вчиняла дій щодо спадкодавця, на які вказує у своїй позовній заяві.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі її представника - ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк