Номер провадження: 22-ц/785/4725/15
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODMLGA00000625 від 25.12.2007 року в розмірі 101441,10 доларів США звернути стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною визначеною договором іпотеки або на підставі оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення договору купівлі-продажу, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_3 отримала в користування кредитні кошти у розмірі 81380,00 доларів США зі сплатою 11,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2027 року. В забезпечення зобов'язань по кредитному договору 25.12.2007 року між сторонами був укладений договір іпотеки. Відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість по поверненню кредиту, сплаті процентів та пені у загальному розмірі 101441,10 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 в судових засіданнях позов не визнавала, надала письмові заперечення, посилаючись на форс-мажорні обставини, на те, що її дії не завдають збитків і не змінюють обсяг прав іпотекодержателя. В подальшому у судове засідання повторно не з'явилась.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за ціною, визначеною договором іпотеки або на підставі оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні на цей вид майна на час укладення договору купівлі-продажу, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODMLGA00000625 від 25.12.2007 року в розмірі 101441,10 доларів США (сто одна тисяча чотириста сорок один долар США 10 центів), в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 67513,20 доларів США (шістдесят сім тисяч п'ятсот тринадцять доларів США 20 центів); заборгованість по процентам за користування кредитом - 18677,15 доларів США (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят сім доларів США 15 центів); заборгованість по комісії за користування кредитом - 2617,82 доларів США ( дві тисячі шістсот сімнадцять доларів США 82 центи); заборгованість по пені - 12632,93 доларів США (дванадцять тисяч шістсот тридцять два долари США 93 центи).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 03 червня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечувала представник позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову банку у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що банк свої зобов'язання перед позичальником належно виконав, проте позичальник належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, чим порушила умови кредитного договору, а тому банк як іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки.

З основними висновками суду колегія суддів погоджується, не погоджуючись з викладенням резолютивної частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ODMLGA00000625, за умовами якого, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 81380,00 доларів США зі сплатою за користування ним 11,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2027 року. Згідно з умовами договору, Банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, а позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати кошти (щомісячний платіж) у розмірі 834,40 дол. США та у разі порушення сплачувати пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. За кредитним договором забезпеченням виконання зобов'язань виступає іпотека квартири. (а.с.6-9).

Для забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 25.12.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки квартири, згідно з яким ОСОБА_3 передала в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.9-11) Договір іпотеки містить застереження щодо задоволення вимог іпотекодержателя. За п.27 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку, у тому числі шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» , для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір та здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк»свої зобов'язання перед ОСОБА_4 належно виконав, а позичальник з грудня 2008 року почала порушувати свої грошові зобов'язання по кредитному договору перед позивачем, про що свідчить наданий банком розрахунок заборгованості. За станом на 25.05.2011 року у відповідача утворилася заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 101441,10 доларів США, у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 67513,20 доларів США;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 18677,15 доларів США;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 2617,82 доларів США;

- заборгованість по пені - 12632,93 доларів США. (а.с.127-129, 131)

За повідомленням представника ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційному суді заборгованість відповідача перед банком не зменшувалась, виконавчий напис не вчинявся.

За змістом ст. 572 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 39 Закону України «Про іпотеку» та за умовами іпотечного договору від 25 грудня 2007 року у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідач від вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку ухиляється, проти звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя заперечує.

Відтак, невиконання позичальником боргового зобов'язання надає право позикодавцю на свій розсуд здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Всупереч вищевказаному закону, суд першої інстанції початкову ціну предмета іпотеки в резолютивній частині рішення суду не зазначив. Відповідач у судове засідання до апеляційного суду не з'явилась, що унеможливлює погодження початкової ціни предмета іпотеки між іпотекодавцем та іпотекодержателем. Представник банку від проведення експертизи для визначення початкової ціни предмету іпотеки відмовився, запропонувавши її визначити за умовами договору.

Згідно з п. 22 договору іпотеки від 25.12.2007 року при зверненні стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку сторони узгодили, що початкова ціна предмету іпотеки встановлюється у розмірі 50% від його вартості зазначеної в п.11 та п.33.4 цього договору. Пунктом 33.4 вказаного договору встановлено, що вартість предмета іпотеки складає 484800 грн., що в еквіваленті складає 96000 дол. США по курсу НБУ станом на 25.12.2007 року (5,05 грн. за один долар США). На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції вартість предмета іпотеки складає 1087150,37 грн. (що еквівалентно 48000 дол. США зазначеним в договорі, в гривнях за офіційним курсом НБУ станом на 10.11.2015р. /48000 х 22,648966 грн./).

Окрім того, вбачається, що за рішенням суду першої інстанції від 03 червня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, у тому числі в рахунок погашення пені у сумі 12632,93 доларів США, тоді як згідно з п. 4.1 кредитного договору № ODMLGA00000625 від 25.12.2007 року сторони домовились, що сплата пені здійснюється у гривні. При цьому зазначено, що у разі отримання кредиту в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Умови договору судом першої інстанції щодо зазначення пені в національній валюті України враховані не були. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції розмір пені за офіційним курсом НБУ в національній валюті складав 100975 грн. (12632,93 дол. США х 7,993 грн.), і саме ця сума мала бути зазначена судом в резолютивній частині рішення суду. На час розгляду справи в апеляційному суді курс іноземних валют змінився в сторону збільшення, але колегія суддів зважає також на те, що позивач в період розгляду справи у суді першої інстанції вживала заходи для погашення боргу, зокрема частково сплатила проценти, пеню, а тому, враховуючи правила ст. 551 ч.3 ЦК України на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції пеню у сумі 100975 грн. слід залишити в такому ж розмірі без урахування діючого курсу іноземних валют.

Доводи відповідача ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що судом не було враховано пропуск позивачем строку позовної давності щодо чергових платежів та щодо пені не можуть братися до уваги, оскільки відповідач почала порушувати умови договору з листопада-грудня 2008 року, а позов подано у березні 2009р. А крім того за п. 4.5 кредитного договору сторони домовились про збільшення строку позовної давності по кредиту, відсоткам, винагороді, пені… до 5 років.

За повідомленням Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» квартира АДРЕСА_1 «В» в м. Одесі належить на праві власності ОСОБА_3 ( 1/3 з 17.12.2003р. та 2/3 з 05.10.2004р.) За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві власності, з 2008р., також належить АДРЕСА_2.(а.с.258,277-279)

За встановлених обставин, в межах оскарження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № ODMLGA00000625 від 25.12.2007 року у розмірі 88808,17 дол. США доларів США (вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісім доларів США 17 центів) та 100975 грн. ( сто тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять грн.), у тому числі: заборгованості за кредитом - 67513,20 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 18677,15 доларів США; заборгованості по комісії - 2617,82 доларів США; та пені у сумі 100975 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,90 кв. м, житловою площею 29,2 кв. м, належну ОСОБА_3 на праві власності, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом застосування процедури продажу Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» за договором купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за початковою ціною, визначеною договором іпотеки, а саме у сумі 1087150,37 грн. (що еквівалентно 48000 дол. США) з наданням права отримання витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В.Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк