Справа № 510/768/15-ц Р І Ш Е Н Н Я
28.05.2015 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Памбук Л.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності, -
Відповідач по справі, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Позивачі у судове засідання не зявилися, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні:
· Копія свідоцтв про смерть ОСОБА_4, ОСОБА_5;
· копія заповіту ОСОБА_5;
· копія заповіту ОСОБА_4;
· Копія паспорта ОСОБА_1;
· Копія паспорта ОСОБА_3;
· Копія паспорта ОСОБА_2;
· Копія будинкової книги;
Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини:
Позивачі звернулись до суду і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №5 по вул. Карла Маркса у с. Плавні, Ренійського району, Одеської області, пояснивши, що майже 4 роки вони проживають у вищезазначеному будинку. Власниками вказаного будинку були ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які в 2009 році померли.
В 2011 році сторони домовилися з відповідачем про купівлю-продаж житлового будинку №5 по вул. Карла Маркса в с. Плавні, та передали відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачам будинок та документи на нього.
З літа 2011 року позивачі повністю утримують житловий будинок, сплачують комунальні платежі, на даний час проводять газове опалення, роблять поточний та капітальний ремонт.
Сторони домовились, що посвідчать укладений договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.
Через деякий час позивачі звязались з відповідачем по телефону, щоб домовитись про посвідчення договору в нотаріальному порядку, однак відповідач відмовився від зустрічі, пояснивши, що працює в іншому місті. Крім того, позивачі зясували, що відповідач на момент укладання договору не був власником нерухомого майна, оскільки не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна та не прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до наступних висновків.
Позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного:
Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, а позивачам обєкт нерухомості, яким позивачі на теперішній час користуються.
На підставі ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Так, позивачі набули права власності на житловий будинок №5 по вул. Карла Маркса, в с. Плані, Ренійського району, в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісні набувачі, придбавши його у відповідача, яке він фактично не мав права відчужувати.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачами, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на житловий будинок №5 по вул. Карла Маркса, в с. Плавні, Ренійського району.
Виходячи з вищевикладеного,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 388, ЦК України (2003 р.) суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №5 по вул. Карла Маркса, в с. Плавні, Ренійського району, одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: К.В. Сорокін