У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк» про визнання рухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просив визнати автомобіль їх спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частину транспортного засобу, вартість якого на даний час становить 280 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою за спільні сімейні кошти та кошти, отримані в кредит, був придбаний автомобіль марки BMW, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я останньої.

Посилаючись на те, що вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності і він має рівні права з ОСОБА_5 на володіння, користування і розпорядження спірним транспортним засобом, просив задовольнити позов.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано автомобіль марки BMW, модель 523/Е60, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вказаного вище транспортного засобу.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення місцевого суду, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що спірний транспортний засіб є спільним сумісним майном подружжя, оскільки був придбаний ОСОБА_5 під час перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в позові, апеляційний суд виходив із відсутності доказів того, що позивач приймав участь у придбанні спірного автомобіля.

Крім того, суд зазначив, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації було подано після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості та початку його виконання в примусовому порядку, що може свідчити про намагання сторін шляхом подачі позову про поділ майна ухилитися від виконання боргових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко