Справа № 214/5812/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ан О.В.

при секретареві Рімашевській В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення часток майна, що рреребуває у спільній сумісній власності подружжя та вказав, що 27.06.1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За спільні кошти в період шлюбу вони побудували будинок АДРЕСА_1. На відведеній земельній ділянуцв площею 0.1337 га. В вересні 2008 року сторони припини спільні відносини Без його згоди відповідачка продала вказаний будинок ОСОБА_4 Рішенням Саксаганського районого суду м. Кривого Рогу від 14.05.2013 року , яке залишено без змін ухвалою від 12.10.2007 року апеляційного суду Дніпропетровської області договір купівлі- продажу будинку з господарськими спорудами, розташованими за адресою АДРЕСА_1 визнано не дійсним. На разі позивач просить визначити, що йому - ОСОБА_3 належить 1/2 частка вказаного будинку.

Представник позивача підтримав пощовні вимоги та просив їх задовольнити, посилався на ст. 60,63,70 СК Ураїни, ст. 370 ЦК України.

Відповідач пощовні вимоги не визнала, вказала, що не залежно від рішень суду, власником буд инку на разі за догоіром купівлі- продажу є ОСОБА_4 При розірванні шлюбу в договорі сторони зазначили відсутність майнових претензій один до одного. Вона особисто тримала у власність ззамельну ділянку, на якій за власні кошти побудувала будинок. Тому в задоленні пощовни х вимог належить відмовити.

Суд дослідив мматеріали справи:

· Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області ( на а.с. 12- 13), згідно якої апеляційна скарга ОСОБА_2 . ОСОБА_5 та ПАТ «Дердавний ощадний банк України» відхилена, рішення Саксаганськогорайооного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2013 року залишено без змін.

· Рішення Саксаганськогорайооного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2013 року за цивільною справою за позовом ОСОБА_3 о ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визання не дійсним договору купівлі- продажу ( на а.с. 14-16), згідно якого пощовні вимоги задолено: визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сиили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановло ці обставини.

Отже згідно рішення Саксаганського районногос удуд м. Кривого Рогу від 14.05.2013 року за позовом ОСОБА_3 о ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визання не дійсним договору купівлі- продажу, під час перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_2 придбала на своє ім'я земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,1337 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим Виконкомом Криворізької міської ради на підставі рішення №829 від 10 квітня 2001 року та зареєстро-ваним у книзі записів державних актів на право власності на землю №14719, на якій ОСОБА_3 і ОСОБА_2 побудували спірний будинок загальною площею 304, 5 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, виданим на ім'я відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення №305 від 17 серпня 2005 року Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради м. Кривого Рогу. Відповідач ОСОБА_2 продала спірний будинок разом із зазначеною земельною ділянкою відповідачу ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12 жовтня 2007 року. Надалі відповідач ОСОБА_4 передала спірний будинок ВАТ «Державний ощадний банк України» в іпотеку згідно договору від 12 жовтня 2007 року. Згідно рішення суду Республіки та Кантон Женеви від 09 вересня 2008 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було розірвано. Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено презумпцію, відповідно до якої майно, набуте за час шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя неза¬лежно від того, на кого з них зареєстроване майно. Отже, право на спірний будинок виникло одночасно як у позивача ОСОБА_3, так і у відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 70 СК України, і разі розподілу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловчка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідач не надала суду окументів, в тому числі шлюбного договору, згідно якого сторонами визначена нерівність часток подружжя у спільній сумісній власності. Тому підтав ваджати частки не рівними - немає.

Отже позов підлягає задоволенню.

В сиу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені суові витрати.

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на будинок № АДРЕСА_1 Дніпропетровської області належить по 1/2 частці.

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 гр-ні 60 клп. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу поданням апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення

Суддя О.В.Ан