справа № 361/1942/15-ц
провадження № 6/361/133/15
У Х В А Л А

25 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Масловська А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди в справі ЄДРВП №47501637,

установив:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2015 року було задоволено в повному обсязі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2 487712 (два мільйони чотириста вісімдесят сім тисяч сімсот дванадцять) грн.. 50 коп..

На виконанні у відділі ДВС Броварського МРУЮ знаходиться виконавчий лист №2/361/1257/15 від 17 квітня 2015 року про стягнення із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором позики в сумі 2 487 712,50 грн..

12 травня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ( № за ЄДРВП 47501637 ), в п. 2 якої було запропоновано боржнику самостійно виконати виконавчий документ у строк до семи днів з моменту винесення посіанови.

В ході виконання виконавчого листа, сторонами було досягнуто згоди щодо суми всього стягнення, визначеного судом, та укладено мирову угоду.

18 травня 2015 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди між сторонами в справі ЄДРВП №47501637, оскільки між ними досягнуто згоди щодо суми всього стягнення.

В судове засідання сторони виконавчого провадження не зявилися, про час та місце розгляду справи за поданням старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди між сторонами в справі ЄДРВП №47501637 повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визначається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Судом встановлено, що за умовами мирової угоди, наданої суду:

1.Стягувач згодний на отримання від боржника боргу в розмірі 2487712,50 грн., відповідно до виконавчого листа № 2/361/1257/15 від 17 квітня 2015 року, виданого Броварським міськрайонний судом Київської області, про стягнення із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованість за договором позики в розмірі 2 487 712 грн. 50 коп. здійсненого шляхом передачі у власність майна, а саме: житлових будинків № 73 вул. Березнева, м. Київ, № 75 вул. Березнева, м. Київ, № 77 вул. Березнева, м. Київ, № 79 вул. Березнева, м. Київ.

2. Сторони підтверджують, що вартість майна, що передається боржником, відповідає сумі боргу на момент укладення цієї мирової угоди у розмірі 2 487 712,50 грн. (два мільйони чотириста вісімдесят сім тисяч сімсот дванадцять) гривень 50 коп.

3. У випадку неналежного виконання або невиконання зобовязань за даною мировою угодою, кредитор має право звернутися за захистом порушених майнових прав і інтересів до суду, поновленням виконавчого провадження в органах ДВС.

4. Дана мирова угода між кредитором та боржником є чинною з моменту її затвердження (визнання) судом.

Дана мирова угода складена українською мовою у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу.

Ухвала про затвердження даної мирової угоди на стадії виконання є виконавчим документом згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження». Виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

У разі несплати боржником суми грошової компенсації у порядку п.п. 1 та 2 цієї мирової угоди, стягувач має право направити ухвалу про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з боржника суми грошової компенсації у розмірі, вказаному в п.п. 1 та 2 цієї мирової угоди. У випадку невиконання цієї мирової угоди добровільно, вона виконується примусово державним виконавцем.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами виконавчого провадження, не суперечить закону, не порушує законних прав свобод і інтересів інших осіб, вчинена в інтересах сторін, суд приходить до правильного висновку, про визнання (затвердження) мирової угоди судом.

У звязку з тим, що мирову угоду укладено на стадії виконання судового рішення, виконавче провадження підлягає закінченню відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ЗУ Про виконавче провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.372 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди в справі ЄДРВП №47501637 задовольнити.

Визнати мирову угоду, укладену 14 травня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвала суду про визнання (затвердження) мирової угоди має статус виконавчого документу у розумінні п.2 ч.2 ст.17 Закону України Про виконавче провадження, та може бути предявлена ОСОБА_2 до примусового виконання у випадку порушення ОСОБА_3 умов цієї угоди, зокрема у випадку невиконання або неналежного виконання боржником умов п.п. 1 та 2 цієї мирової угоди.

Розяснити сторонам, що відповідно до статті 50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх предявлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

На ухвалу суду протягом пяти днів може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.С.Сердинський