Справа № 459/1308/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

з участю адвокатів Петлевич С.С., Мацея М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту та визнання за ним права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1 з тих підстав що 07.02.1996 року його мати - ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого спірний будинок разом із господарськими будівлями та спорудами заповіла у рівних частинах на його ім'я та свого онука -ОСОБА_4. Фактично будівництво даного домоволодіння проводилося за його участі та за його кошти, які він перебуваючи на заробітках у Росії передавав матері.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла. Після організації похорону, він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та повернувся в Росію. Згодом він довідався, що в останні дні перед смертю, знаходячись у лікарні та перебуваючи у важкому стані, остання змінила попередній заповіт та згаданий вище будинок в цілому заповіла відповідачу.

Вважає, що на час складання заповіту ОСОБА_6 була хвора на важку хворобу- церебральний атеросклероз, тому не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На його думку, ОСОБА_6 не могла підписати такий заповіт, оскільки він постійно спілкувався із нею, і впевнений в тому , що мати обов'язково б повідомила його про зміну свого рішення. Припускає, що такий був підписаний під впливом відповідача.

З огляду на наведене просить визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_6 на користь на користь ОСОБА_4; визнати за ним права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1. В той же час просить поновити строк позовної давності, так як такий пропущений з поважних причин. В їх мотивування наводить те, що він у 1998 році звертався із аналогічним позовом до цього ж суду, ухвалою якого у 2001 році його позовну заяву залишено без розгляду, яку він отримав у 2013 ці.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування послався на обставини аналогічні підставам звернення до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_4 подав до суду письмове заперечення проти позову , в якому вказав, що твердження позивача про передавання коштів на фінансування будівництва спірного будинку та особистої участі у будівництві у період відпусток є надуманими та не відповідають дійсності. Організація похорону за власні кошти позивачем також не підтверджується належними доказами. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги заперечуються у судовому засіданні представником відповідача Мацеєм М.М

Залучений в якості третьої особи державний нотаріус в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій зазначив, що від дати смерті ОСОБА_6 пройшло багато років. Усі документи посвідчені та видані нотаріальною конторою, а також реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 1996 рік передані на зберігання до Державного нотаріального архіву у Львівській області. Окрім цього, на даний час, жодної інформації вона повідомити не може, так як пройшло близько 19 років. Просить розглядати справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ще за свого життя 07.02.1996 року склала заповіт, в якому все своє майно заповіла синові ОСОБА_3 та внукові ОСОБА_4.

17.09.1996 року, перебуваючи у хірургічному відділенні Червоноградської центральної міської лікарні ОСОБА_6 склала інший заповіт, який був нотаріально посвідчений, із змісту якого встановлено, що все своє майно спадкодавець заповіла внукові ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в яку входив і будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Дана будівля належала спадкодавцю на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Червоноградським міськвиконкомом 04.08.1994 року 24 листопада 1994 року і зареєстрованого за у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.08.1994 року у реєстрову книгу за НОМЕР_1.

Згідно зі статтями 534, 544 ЦК України 1963 року та ст.ст.56, 57 Закону „Про нотаріат", які діяли на час виникнення правовідносин сторін, заповіт міг бути зроблений, змінений або скасований лише особисто самим громадянином-заповідачем.

Відповідно до статей 541, 542 ЦК України 1963 року, у редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, заповіт породжує правові наслідки, якщо його було укладено в письмовій формі й посвідчено нотаріально або у формі, прирівняній до нотаріальної.

Як убачається з матеріалів справи, заповіт було складено за формою і у порядку, передбаченими у відповідності до вищенаведеного закону.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978р. № 3 вимоги про визнання угоди недійсною з підстав того, що громадянин в момент укладення угоди перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Довід заяви про те що, заповідач змінила попередній заповіт не усвідомлюючи при цьому значення свої дій є необгрунтованим, оскільки ґрунтується на припущеннях і не підтверджений належними та допустимими доказами.

В силу ч.З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім цього заявляючи позов, позивач не послався на норму матеріального закону, на підставі якого він просив визнати даний заповіт недійсним, тому в цій частині суд не може виходити за межі позову і на свій розсуд застосовувати підстави визнання угоди недійсною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним заповіту від 17.09.1996 року, складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно - ? частину будинку АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.31,173 ,218 ЦПК України, ст..1257 ЦКУ України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з залученням третьої особи Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту від 17.09.1996 року , складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , визнання права власності на спадкове майно - ? частину будинку АДРЕСА_1 - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. І. Мелешко