Провадження № 2/185/290/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області і в складі: головуючої судді - Боженко Л.В. при секретарі - Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору квартири АДРЕСА_1 від 09.03.2004 року недійсним як укладеного під впливом тяжких обставин. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що 30 грудня 2003 року її була зроблена перша операція на злоякісне новоутворення. Після цієї операції вона почувала дуже погано, вона не могла обслуговувати себе, а близьких родичів, які б могли її допомогти, у неї не має. Її подруга ОСОБА_4, матір відповідача, запропонувала допомогу в обмін на її квартиру, яку вона повинна була подарувати її дочці. 09 березня 2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвезли позивача до нотаріуса першої Павлоградської нотаріальної контори, де знаходячись у коридорі нотаріальної контори, вона підписала договір дарування квартири АДРЕСА_2. На момент укладення договору її було 79 років. 27.05.2004 року її була зроблена друга операція, після якої відповідач доглядала за нею на протязі 3-х місяців і залишила її напризволяще. Її стали допомагати сусіді. В червні 2009 року вона була вимушена укласти угоду про обслуговування з Павлоградським територіальним центром соціального обслуговування як одинока людина та інвалід третьої групи. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що договір дарування від 09.03.2004 року вчинений нею під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних для неї умовах - необхідність проведення операції, та на вкрай невигідних умовах - вона була позбавлена свого житла.

В судовому засіданні позивач, представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги, пославшись на обставини наведені в позовній заяві та пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про місце та час слухання справи.

Суд, вислухавши позивача, представників позивача, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши письмові докази,вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року (з наступними змінами) „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" вказано, що при визнанні угод недійсними в т.ч. укладених і під впливом тяжких обставин, необхідно встановлювати наявність безпосереднього зв'язку між такими обставинами та волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах.

З матеріалів справи вбачається, що у кінці 2003 року ОСОБА_1 захворіла онкологічним захворюванням (а.с.16,17). 09 березня 2004 року під впливом тяжких обставин (тяжка хвороба) ОСОБА_1 уклала з відповідачем ОСОБА_5 договір дарування квартири, за яким вона подарувала квартиру АДРЕСА_1 відповідачу. При цьому між сторонами була усна домовленість про те, що вона - відповідач, буди допомагати їй у життєвій діяльності з урахуванням її стану здоров'я та похилого віку.(а.с.24).

Суд вважає, що договір дарування від 09.03.2004 року вчинений ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних для неї умовах.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_1 подарувала квартиру в тяжкий період свого життя. Вона була хвора раком, за неї потрібен був постійний догляд, а після смерті сина вона була одинока людина. Перші три місяці відповідач доглядала, а потім почала порушувати усні домовленості. ОСОБА_5 стала дуже рідко приїжджати до ОСОБА_1, а пообіцяла переїхати і доглядати за позивачем. Також свідки підтвердили те, що позивач робила в квартирі ремонт за свої гроші, а також сплачувала і сплачує комунальні послуги.

Таким чином, приведені позивачем та представниками позивача доводи ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору дарування від 09.03.2004 року недійсним, як укладеного під впливом тяжких обставин, знайшли підтвердження в судовому засіданні , а тому належать задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Визнати недійсними договір дарування квартири від 09.03.2004 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори , який зареєстрований у реєстрі за № 2612.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243( двісті сорок три ) грн.. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Боженко