У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Наумчука М.І.,
Мостової Г.І.,Олійник А.С.
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилаючись на те, що він на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») та ним, набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №5 від 18 липня 2008 року, укладеного між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_6 Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 10 серпня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 60 297,78 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 60 297,78 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 38 152,22 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 8 648,29 грн, заборгованості зі сплати комісії в сумі 3024,45 грн, штрафу в сумі 10 472,82 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з недоведеності позовних вимог, зокрема, того, що позивач не набув право вимоги за договором факторингу, оскільки відсутні докази здійснення розрахунку між покупцем та продавцем за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року. Крім того, матеріали справи не містять даних щодо розміру грошової вимоги, яку відступило ТОВ «ПростоФінанс» позивачеві.

Проте повністю погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судами встановлено, що 18 липня 2008 pоку між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 5, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 61 100 грн з терміном погашення до 10 липня 2013 року (а.с. 5-6).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних від непогашеної суми кредиту, разову комісію за надання кредиту у розмірі 1,5 % від початкової суми кредиту та щомісячно сплачує комісію за управління кредитом у розмірі 0,15 % від початкової суми кредиту.

Згідно з п. 7.2 кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати неустойки (штрафу) в розмірі 20 % від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого останнє набуло право вимоги до відповідача (а.с. 15-20).

Відповідно до п. 4.3 цього договору, право власності на кредитний портфель переходить від продавця до покупця (позивача) в дату відступлення відразу після укладення Акту приймання-передачі кредитного портфелю.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог з посиланням на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів здійснення розрахунку між покупцем та продавцем за договором купівлі-продажу кредитного портфелю, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України не надав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема, залишив поза увагою положення п. 4.3 цього договору, за яким право власності на кредитний портфель переходить від продавця до покупця в дату відступлення відразу після укладення Акту приймання-передачі кредитного портфелю, не перевірив чи укладався такий акт між сторонами договору. Водночас, зауважуючи про недоведеність позовних вимог в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи доказів розміру грошової вимоги, яку відступив ТОВ «ПростоФінанс» позивачу, не звернув уваги на розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с. 21) проте доказів щодо спростування такого розрахунку матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанцій повинно бути скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який повинен урахувати зазначене та вирішити справу з урахуванням викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук
А.С. Олійник