Справа № 487/3055/15-ц
Номер провадження 2/487/1606/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в уточненому варіанті у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У позові ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги і збереження сімї неможливо. Крім того, зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сумісної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у вищевказаному розмірі.

До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.09.2000 р. Відділом реєстрації одружень, м.Миколаїв, Україна. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 01.10.2002 р. серії 1-ФП №122249.

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони подружні стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя ОСОБА_1 Та ОСОБА_2 неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_3, 14.08.2002 р.н, проживає разом з позивачем та находиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з відповідача, суд керується вимогами ст.182 Сімейного кодексу та приймає до уваги норми ст.70 ЗУ Про виконавче провадження, якими передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів з відповідача, суд приймає до уваги матеріальне положення сторін, визнання позовних вимог відповідачем.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184 СК України, ст.ст.5-8, 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 08.09.2000 року Відділом реєстрації одружень м.Миколаїв, Україна за актовим аписом № 731.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн, починаючи стягувати з 22 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Боброва