АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8224/15 Справа № 191/1514/15 Головуючий у 1 й інстанції - Гречко Ю.В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 21 липня 2015 року позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 21 липня 2015 року у задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення, відмовлено(а.с.10-11).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні зазначеного питання(а.с.13-17).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч.1,2,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову передбачені ст.152 ЦПК України.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із справи вбачається, що у травні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на автомобіль Geely, модель MR7151F, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий седан, №кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обгрунтування позову зазначено, що 22.11.2010 року ОСОБА_3 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://ргіvatbank.ua, які разом складають Договір приєднання №VIX0AD40309121 від 22.11.2010 року, за яким отримав кредит у розмірі 39032,87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.11.2013 року, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору(а.с.2-4).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір застави рухомого майна, за яким останній передав в заставу автомобіль Geely, модель MR7151F, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий седан, №кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав йому на праві власності.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором станом на 27.03.2015 року року ОСОБА_3 має заборгованість у сумі 42217,86 грн.

В ході здійснення моніторингу вказаного кредиту було встановлено, що в порушення умов договору застави, ч.2 ст.586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу», без згоди банку ОСОБА_3 реалізував заставний автомобіль відповідачу ОСОБА_2.

Як видно із справи, у квітні та липні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із заявою про накладення арешту на рухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2; обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань: заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб назва органу видачу відповідачу паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань. Вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому, як вбачається із заяви, зміст останньої не містить відомостей стосовно якого майна просить позивач застосувати забезпечення позову(а.с.5-6, 8-9).

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, суд встановив, що стороною кредитного договору VIX0AD40309121 від 22.11.2010 року значиться ОСОБА_3, ОСОБА_2 є власником автомобіля Geely, модель MR7151F, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий седан, №кузова/шасі: НОМЕР_2, який перебуває у заставі ПАТ КБ «Приватбанк» згідно договору застави, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3

Отже, встановивши вказані обставини та що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу на предмет застави, якщо останній переходить у власність іншої особи, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне ОСОБА_2 рухоме майно.

Що стосується вимог заяви про забезпечення позову таким видом як обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань, то такий вид забезпечення позову не передбачено ст.152 ЦПК України та протирічить положенням ст.33 Конституції України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Крім того, вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе тільки в порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб), за поданням державного виконавця на підставі п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», а не шляхом забезпечення позову.

Таким чином, висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб грунтуються на матеріалах справи та положеннях діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» висновки суду не спростовують, підстав для скасування ухвали суду не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -