Справа №295/4271/14-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої - судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря - Содель А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Частиною 2 ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. А за змістом ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію" передбачено, що особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Судом встановлено, що 01.09.2010 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Житомирській області та ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю правознавство (а.с. 4-5).
Відповідно до витягу з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року № 403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу до навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю "правознавство" (а.с. 7).
Пунктом 2.3.6 договору встановлено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цого договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
За положеннями п. 3 договору визначені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, серед яких зазначено дострокове розірвання договору у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Одночасно суд встановив, що згідно витягу з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 02.06.2012 року № 216 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів навчального закладу та відкомандировано до УМВС України в Житомирській області (а.с. 8).
20.05.2013 року відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням за п. 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, що підтверджується витягом з наказу Управління МВС України в Житомирській області від 20.06.2013 року № 161 о/с (а.с. 9).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При поданні до суду позову позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн., у зв'язку з чим вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 629 ЦК України, Законом України "Про міліцію", керуючись ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Богунського районного суду м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенцова