Справа № 464/7094/15-ц
пр.№ 2/464/1977/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2015 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

при секретарі Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 1/67.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником спірної квартири, яку вона придбала згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2000 р. у ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Згідно умов даного договору продавці зобовязувалися звільнити квартиру та виписатися з неї разом із членами сімї не пізніше 20.06.2000 р. Проте умов договору не виконали і на даний момент відповідач, який є родичем продавців зареєстрований у її квартирі, хоча фактично не проживає в ній з травня 2000 року. Враховуючи те, що відповідач не сплачує комунальних послуг за спірну квартиру, не є її співвласником, в квартирі немає його речей, а тому він втратив право на користування даною квартирою. У звязку з наведеним, просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні не зявилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі-продажу від 30 травня 2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно із довідкою з місця проживання про склад сімї і прописку №1455 від 23 липня 2015 року, виданою ЛКП «Під Зуброю», в належній позивачу ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1, окрім неї, зареєстрований відповідач ОСОБА_2.

Позивач стверджує, що відповідач являться членом сім'ї колишніх власників квартири та в добровільному порядку, всупереч умов договору купівлі-продажу, так і не знявся з реєстраційного обліку, що порушує її права, як нового власника квартири.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 383 ЦК України, встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, що на даний час належить позивачу на праві власності, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Згідно п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

А відтак, позивач, який в установленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру, має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а реєстрація в ній члена сім'ї колишнього власника є порушенням прав позивача, яка змушена нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 1/67.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий Борачок М.В.