Справа № 127/1841/15-ц Провадження № 22-ц/772/1473/2015Головуючий в суді першої інстанції Овсюк Є. М.
Категорія 25 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, -

встановила:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 серпня 2014 року в дворі житлового будинку по вул. Ширшова, 16 в м. Вінниця під час розвороту автомобіля Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності, з необережності було здійснено наїзд на дерево, внаслідок чого було пошкоджено задню частину автомобіля. Належний позивачу автомобіль було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору від 21.08.2013 року. Внаслідок вищевказаного страхового випадку йому заподіяно матеріального збитку на суму 39 338, 70 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №ВН -0002915 від 16.10.2014 року. В строк , зазначений в договорі позивач повідомив страховика про страховий випадок, проте відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Такими діями відповідача ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду. Враховуючи наведене, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути з відповідача 49559, 04 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 605, 82 грн. пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування за період з 01.09.2014 по 02.02.3015 року, 40000 грн. моральної шкоди , 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 47 595, 54 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 605, 82 грн. пені по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування, 2000 грн. компенсації за понесені моральні страждання, 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в дохід держави судові витрати в сумі 735, 62 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача - Купріненко С.О. апеляційну скаргу підтримав, з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - Бездітний І.І. проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог позивача щодо безпідставної відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, яке має бути стягнуте в розмірі , визначеному рахунком-фактурою №ВН-0000215 від 06 лютого 2015 року, за вирахуванням пошкоджень заднього бампера в сумі 47595, 54 грн., а також обов'язку страховика сплатити пеню за період з 01 вересня 2014 року по 02 лютого 2015 року за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 605, 82 грн., та моральну шкоду, розмір якої визначив в сумі 2000 грн., а також 1000 грн. витрат на правову допомогу.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, номер кузова (шасі) НОМЕР_2, 2012 року випуску, на підставі свідоцтва серії НОМЕР_3.

21 серпня 2013 року між ПрАТ «Стархова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 191/13-Т/В, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5.6 цього договору, тобто договір майнового страхування.

Строк дії договору встановлено до 22 серпня 2014 року.

За твердженням ОСОБА_2, 22 серпня 2014 року близько 22 год. 30 хв. під час розвороту автомобіля Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, в дворі житлового будинку по вул. Ширшова,16 в м. Вінниця ним з необережності здійснено наїзд на дерево, внаслідок чого пошкоджено задню частину автомобіля.

23-25 серпня 2014 року були вихідними днями.

Про вказаний страховий випадок ОСОБА_2 26 серпня 2014 року телефоном повідомив представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», однак огляд пошкодженого транспортного засобу не було проведено та Акт огляду не складено.

28 серпня 2014 року ОСОБА_2 направив до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 15А) повідомлення про страховий випадок і вимогу про виплату страхового відшкодування, яке отримано останнім 08.09.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 05/08/14ВН від 30 вересня 2014 року , наданого суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6, на підставі Акта огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, становить 16542, 53 грн. без врахування ПДВ. (а.с. 31-49).

Згідно Акта огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року автомобілю Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1 було завдано пошкодження: кронштейн правий заднього бампера, підсилювач заднього бампера, панель задня, кришка багажника, правий і лівий шарнір кришки багажника, емблема, підлога багажника. При цьому, до зазначених пошкоджень не було включено задній бампер, оскільки його було пошкоджено не в цій ДТП.

17 листопада 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» направило на адресу позивача рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, що у поданій заяві та доданих до неї документах відсутні відомості про повідомлення та виклик компетентних органів на місце події, не надано страховику документи за результатами такого виклику, а тому зазначені дії кваліфікуються як невиконання договірних зобов'язань, а саме п.п. 25.1.2 п. 25.1 розділу 25 та п. 26.4 розділу 26 договору (а.с. 9).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 договору страхування від 21 серпня 2013 року за умовами цього договору страховик бере на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п.22.2 договору до страхових ризиків відносяться: викрадення; збитки внаслідок ДТП (будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП); збитки внаслідок інших подій.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001р. № 1306 дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

За умовами п.25.1.2, 25.1.3, 15.1.4 в разі настання передбаченої у п.22.2 договору події , страхувальник зобов'язаний негайно повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника, а також викликати відповідні компетентні органи; протягом трьох робочих днів з моменту настання події письмово сповістити про це страховика шляхом надання повідомлення про страховий випадок встановленої форми. Приймати заходи щодо збереження слідів події.

Згідно п. 26.1. договору для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов'язаний надати страховику наступні документи: заява на виплату страхового відшкодування встановленої страховиком форми; договір; у разі настання страхової події за ризиком «збитки внаслідок ДТП» копія посвідчення водія, що керував транспортним засобом, довідка ДАІ про ДТП, встановленої форми.

За умовами п. 24.1.2, 24.1.3,24.3.1- 24.3.3., 24.3.8 договору страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування; при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно розділу 27 договору; при відмові у виплаті страхового відшкодування протягом п'яти робочих днів з дня складання страхового акта письмово повідомити страхувальника та вигодонабувача про причини відмови.

Страховик має право перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником договору та правил; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого транспортного засобу та скласти акт огляду транспортного засобу; робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов договору та правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів, та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

У випадку виникнення розбіжностей та суперечок між страховиком та страхувальником з приводу кваліфікації події («страховий випадок» або «не страховий випадок» ) відстрочити виплату страхового відшкодування для перевірки достовірності наданих страхувальником даних про настання страхової події та правомірності укладення договору, до моменту отримання відповідей на запити.

Згідно із ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п. 27.2 договору страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитків. Страхувальник зобов'язаний надати страховику усі необхідні документи, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 26 договору. Ненадання вказаних документів дає страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами.

Відповідно до п.27.3 договору страховик повинен скласти страховий акт протягом десяти робочих днів, починаючи з моменту отримання письмової заяви на виплату страхового відшкодування та інших необхідних документів згідно з розділом 26 договору. Вказаний строк може збільшуватися відповідно до п. 27.13 договору.

Згідно з п. 27.14 договору при визнанні страховиком події «страховим випадком» , страхове відшкодування виплачується протягом десяти робочих днів з дня складання страхового акта.

Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмов

Згідно із п.28.4.4, 28.4.6 страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створив страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін.); страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору.

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_2 порушено строки повідомлення страховика про страховий випадок спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до п. 25.1.3. договору позивач протягом трьох робочих днів з моменту настання події (з урахуванням вихідних та святкових днів 23 -25 серпня 2014 року) письмово повідомив страховика 28 серпня 2014 року про страховий випадок, який стався 22 серпня 2014 року.

Як роз'яснено в п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4 з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Слід також враховувати, що закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником. Зокрема, відсутність довідки ДАІ не є підставою для часткового відшкодування чи відмови у ньому.

Таким чином, доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 не було виконано умов договору страхування щодо повідомлення органів ДАІ та надання необхідних довідок про ДТП страховикові як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування не ґрунтуються на нормах закону та договору, оскільки за умовами договору страхування страховик наділений правом перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником договору та правил; робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов договору та правил, до правоохоронних органів, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, однак страховик вказаних дій не вчинив.

В звіті про оцінку вартості матеріального збитку , заподіяного пошкодженням транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 , складеного на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вказано, що матеріальний збиток заподіяно пошкодженням транспортного засобу в результаті ДТП (а.с. 32, 34), що за умовами договору є страховим випадком.

При цьому, відповідачем не заперечується і не спростовується, що подія, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача є страховим випадком.

Отже, страховиком в акті огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року та звіті про оцінку вартості матеріального збитку було визначено причини та розмір збитку, проте в порушення умов договору не було виконано обов'язку щодо оформлення документів для своєчасної виплати страхового відшкодування, зокрема, страховиком не було складено страховий акт відповідно до п.27.3 договору.

За змістом абз. 3 п.3 ч. 1 ст. 988 ЦКУ України та ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, в розмірі 16542, 53 грн. без врахування ПДВ. При цьому, до зазначених пошкоджень не було включено задній бампер, оскільки його було пошкоджено не в цій ДТП.

Зокрема, згідно відомості №9333681 про дорожньо-транспортну пригоду 13 січня 2014 року о 9.50 год. по вул. Юності, 8 в м. Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Elantra, д.р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 , який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження: задня центральна частина (а.с. 28).

Надані позивачем рахунки-фактури №ВН-002915 від 16 жовтня 2014 року на суму 39338, 70 грн. та №ВН-0000215 від 06 лютого 2015 року на суму 49559, 04 грн., ТОВ «Богдан-Авто Вінниця» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки позивачем не надано доказів, що ТОВ «Богдан-Авто Вінниця» є авторизованою СТО , яка уповноважена здійснювати ремонт даної марки автомобіля, вказані рахунки-фактури було складено після складення відповідного звіту про оцінку матеріального збитку та включають вартість ремонтних робіт заднього бампера, який було пошкоджено в іншій ДТП. Крім того, рахунок-фактура від 06 лютого 2015 року , поданий позивачем в обґрунтування збільшення позовних вимог у зв'язку із зростанням цін на автомобілі та їх комплектуючі, проте умовами договору та закону не передбачено відповідальності страховика у разі порушення строків виплати страхового відшкодування сплати різниці у вартості відновлювального ремонту.

Пунктом 12.2. договору страхування передбачено безумовну франшизу для збитків внаслідок ДТП у розмірі 687, 50 грн.( що складає 0,5% від страхової суми 137 500 грн. ).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, розмір матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, належного ОСОБА_2 за вирахуванням франшизи становить 15 855, 03 грн. (16 542, 53 грн. - 687, 50 грн.).

Статтею 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 30.1 договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до с. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки відповідачем не заперечується, що представником страховика повідомлення про виплату страхового відшкодування було отримано 28 серпня 2014 року, а датою проведення оцінки пошкоджень транспортного засобу є 05 вересня 2014 року.Проте страховиком не було виконано вимоги щодо складання страхового акта, а тому розмір пені за несвоєчасне виплачене страхове відшкодування за період з 05 вересня 2014 року по 02 лютого 2015 року становить 163,31 грн. ( 15 855, 03 грн. х 0,01%/100 х 103 робочі дні).

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди , суд першої інстанції керувався вимогами ст. 23 КЦ України.

Разом з тим, судом не враховано, що правовідносини, які склались між сторонами, є

зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися

лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК).У таких випадках судам потрібно виходити з того, що між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним Законом України «Про страхування» та ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування

моральної шкоди.

Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.

Розділом 30 договору страхування не передбачено такого виду відповідальності страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування як відшкодування моральної шкоди.

Також задовольняючи вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. суд першої інстанції не звернув уваги на роз'яснення , надані в п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, згідно якого підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 31 січня 2015 року представництво інтересів ОСОБА_2 у Вінницькому міському суді здійснював адвокат Бездітний І.І., за умовами п. 5.1 якого розмір гонорару становить 1000 грн.

Проте, документально підтверджених фактично понесених витрат на оплату послуг адвоката у встановленому законом порядку ОСОБА_2 не надано, а також не надано розрахунку таких витрат.

Таким чином , зазначені вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно із ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення неправильного рішення у справі, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, п.1.ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () на користь ОСОБА_2 15 855,03 (п'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн., 03 коп. невиплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () на користь ОСОБА_2 163,31 (сто шістдесят три) грн. 31 коп. пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» () в дохід держави судовий збір в сумі 160, (сто шістдесят ) грн. 53 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І. М. Стадник

/підпис/ Л.О. Голота

З оригіналом вірно: