Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер315/376/14
Провадження № 22-ц/778/1100/15 Головуючий у 1-й інстанції: Ярош С.О.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

судді: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, Комунальне підприємство "Імпульс" Пологівської районної ради, про виділ частки із спільного майна,-

ВСТАНОВИЛА :

03 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, КП "Імпульс" Пологівської районної ради, про виділ частки із спільного майна.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що з ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15.01.2013 року.

На підставі рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24.10.2013 року та додаткового рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області 20.11.2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 був визнаний спільною сумісною власністю його та відповідачки, за кожним з них визнано право власності по 1/2 частці вказаного будинку.

Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 25/14 від 22.09.2014 року встановлено, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1, дорівнює 234 334 грн. Відповідно до варіанту 1 поділу житлового будинку співвласнику ОСОБА_3 може бути виділено квартиру № 2, що становить 29/50 частки житлового будинку. Вказана частка складається з кухні 2 площею 8,2 кв. м., житлової кімнати З площею 9,9 кв. м., житлової кімнати 4 площею 6,7 кв. м., тамбуру II в сінях літера "а" загальною площею 6,7 кв. м. вартістю 7 997, 72 грн., прибудови літ. "а1" загальною площею 3,9 кв. м. вартістю 3 033 грн., гаража літ "Б2" вартістю 14 169 грн., погреба під "Б" літ. "б1' вартістю 4 153 грн., літньої кухні-сараю літ. "В" вартістю 44 034 грн., сараю літ."Ж" вартістю 9 930 грн., вигрібної ями II вартістю 1 989 грн., воріт №2 вартістю 3 599 грн., замощення 1 вартістю 2 933 грн., загальною вартістю 134 840, 67 грн. замість ідеальної 1/2 частки вартістю 117 167 грн. Це на 17 673, 67 грн. більше вартості належної позивачеві частки, грошову компенсацію згоден сплатити ОСОБА_2 Припинити право спільної часткової власності його та ОСОБА_2 на спірний будинок.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_3 квартиру № 2, що становить 29/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з кухні 2 площею 8,2 кв. м., житлової кімнати 3 площею 9, 9 кв. м., житлової кімнати 4 площею 6,7 кв. м., тамбуру II в сінях літера "а" загальною площею 6, 7 кв. м. вартістю 7 997, 72 грн., прибудови літ. "а1" загальною площею 3, 9 кв. м. вартістю 3 033 грн., гаража літ "Б2" вартістю 14 169 грн., погріба під "Б" літ. "б1" вартістю 4 153 грн., літньої кухні-сараю літ. "В" вартістю 44 034 грн. сараю літ. "Ж" вартістю 9 930 грн., вигрібної ями II вартістю 1 989 грн., воріт № 2 вартістю 3 599 грн., замощенню І вартістю 2 933 грн., загальною вартістю 134 840, 67 грн.

Для розділу та влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами надано дозвіл ОСОБА_3 на переобладнання: закласти дверний проріз мій коридором 1 та кухнею 2, між коридором І та кімнатою 3, між коридором 1 та кімнатою 4, пробити дверний отвір між коридором 1 та житловою кімнатою 3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 2, що становить 29/50 часі житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з кухні площею 8, 2 кв. м., житлової кімнати 3 площею 9, 9 кв. м., житлової кімнати 4 площею 6,7 кв. м., тамбуру II в сінях літера "а" загальною площею 6,7 кв. м. вартістю 7 997, 72 грн., прибудови літ. "а1" загальною площею 3,9 кв. м. вартістю 3 033 грн., гаража літ "Б2" вартістю 14 169 грн., погріба під "Б" літ. "б1" вартістю 4 153 грн., літньої кухні-сараю літ. вартістю 44 034 грн., сараю літ. "Ж" вартістю 9 930 грн., вигрібної ями II вартістю 1 989 грн., воріт № 2 вартістю 35 грн., замощення 1 вартістю 2 933 грн., загальною вартістю 134 840, 67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за перевищення виділеної йому частки над вартістю 1/2 частки житлового будинку в сумі 17 673 грн.67 коп.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 зв'язку з виділом часток із спільної часткової власності.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пункту 4 статті 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За вимогами статей 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Ухвалене по справі рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У разі недосягнення згоди між співвласниками у праві спільної часткової власності про порядок володіння і користування спільним майном співвласник має право звернутися до суду з позовом про надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а якщо це неможливо - вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом статей 364,367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників на поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Виходячи з положень статей 183,367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами.

З огляду на положення статей 379-382 ЦК України щодо поняття житла, переобладнання приміщення в ізольовані квартири, як правило, супроводжується необхідністю улаштування інженерних комунікацій, зокрема мереж газо-, електропостачання, водопостачання та водовідведення, і такі роботи проводяться за технічними умовами та проектами, розробленими спеціалізованими організаціями, та з додержанням відповідних норм і правил за погодженням компетентних органів.

Системний аналіз діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що предметом доказування у справі про виділ в натурі частки із спільної часткової власності являється: - наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири); - відповідність розміру їх часток у приватній власності.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" ( з наступними змінами і доповненнями), при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться за наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради ( стаття 152 ЖК України ).

За статтею 152 ЖК України ( в редакцій, що діяла на час вирішення спору ), переобладнання та перепланування житлового будинку, квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Переобладнання житлового будинку може полягати в перетворенні нежитлових приміщень у житлові та навпаки - житлових в нежитлові, у зміні призначення нежитлових приміщень (наприклад, перетворенні коридору в кухню), в перетворенні суміжних кімнат в ізольовані та інше, а також улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, влаштування та переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Перепланування - це зміна планування жилих і нежилих приміщень будинку, передбаченого раніше затвердженим проектом, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустановка тамбурів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР обов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 15.01.2013 року.

На підставі рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24.10.2013 року та додаткового рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області 20.11.2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 був визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_2, за кожним з них визнано право власності по 1/2 частці вказаного будинку (а. с. 3-5 ).

Суд, посилаючись на висновок № 25/14 експертного будівельно-технічного дослідження ( який проведено до подачі позову на підставі замовлення ОСОБА_3 від 05.09.2014 року ), виходив із того, що відповідно до запропонованого позивачем першого варіанту поділу житлового будинку необхідно виконати роботи по переобладнанню будинку на дві окремі ізольовані квартири, закласти та влаштувати дверні прорізи, тобто здійснити переобладнання та перепланування спірного житлового будинку ( а. с. 8-17 ).

Однак питання про допустимість проведення переобладнань та перепланувань для відокремлення частин будинку в ізольовані квартири з облаштуванням окремого виходу та кухні у відокремленій частині під квартиру №2, та обладнання окремих систем опалення, водопостачання та водовідведення, газо- та електропостачання та вартість таких робіт залишилося не з'ясованим.

Районний суд також не врахував, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, дозвіл виконкому місцевої ради, та позитивні висновки уповноважених органів про допустимість проведення відповідних робіт згідно з вимогами статті 152 ЖК УРСР є обов'язковою умовою, і дозволи мають бути отримані до винесення судом рішення.

У відповідності до статей 10,27,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За запропонованим позивачем варіантом поділу жилого будинку та з яким погодився суд, кухня, туалет, система електропостачання, газопостачання, газовий котел та всі вводи на ці комунікації знаходяться в квартирі № 2, яка і виділена позивачу, а в виділеній частині будинку, яка залишається відповідачці, необхідно облаштувати вихід та улаштувати автономні інженерні комунікації.

Заявивши вимоги про поділ будинку та припинення права спільної часткової власності, в силу положень статей 10,11,60 ЦПК України саме позивач повинен надати дозвіл виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів на проведення переобладнання і перепланування жилого будинку в дві окремі квартири, докази про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, позитивні висновки компетентних органів щодо можливості влаштування окремих інженерних систем опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання.

Висновок експертного будівельно-технічного дослідження, до того ж який проведено не на підставі ухвали суду про призначення судової будівельної експертизи, не може підміняти висновки інших органів щодо відповідності переобладнання та перепланування вимогам чинного законодавства, а також дозвіл виконкому органу місцевого самоврядування.

За відсутності дозволу виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання та перепланування будинку та узгодження з відповідними органами допустимості обладнання окремих систем опалення,водопостачання та водовідведення, газо- та електропостачання, заявлений позов ОСОБА_3 не може бути задоволений.

Крім того, з ксерокопії технічного паспорта на спірний будинок вбачається, що до складу спірного домоволодіння входять самочинно збудовані ( реконструйовані ) об'єкти, а саме: кухня-сарай літера "В" самочинно реконструйовано під житлову площу, чим збільшено житлову площу будинку на 14,7 кв. м ( а. с. 31-32 ).

Згідно до пункту 2.3 наказу № 55 від 18.06.2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.07.2007 року за № 774/14041 "Про затвердження інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна" не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу таких об'єктів може розглядатися лише після визнання права власності на них відповідно закону.

Посилання представника апелянта на те, що з лютого 2015 року редакція статті 152 ЖК України змінилася і на теперішній час виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного жилого фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання, не може бути прийнято до уваги, виходячи з наступного.

З'ясовано, що при подалі спірного будинку на дві окремі кімнати необхідно облаштування окремих інженерних систем опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання. Докази про відповідність запропонованого перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, позитивні висновки компетентних органів щодо можливості влаштування окремих інженерних систем опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання при вирішенні спору позивачем не надано. Відсутні також дані про те, що перепланування, які запропоновано у висновку експертного дослідження, не передбачають втручання в несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування,

Внаслідок не застосування до спірних правовідносин норми статті 152 ЖК України, статей 379-382 ЦК України, які регулюють умови поділу жилого будинку в натурі, судом ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню у відповідності до пункту 4 статті 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

На підставі стаття 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати, понесені нею при сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, у розмірі 243 грн. 60 коп. за подачу апеляційної скарги ( а. с. 67 ).

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, Комунальне підприємство "Імпульс" Пологівської районної ради, про виділ частки із спільного майна залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: