АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5548/14-ц 22-ц/774/924/К/15
Справа № 210/5548/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/924/К/15 суддя Літвіненко Н.А.
Категорія - 48 (ІV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Ляховської І.Є., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь та утримання аліменти, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2013 року та мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що суд першої інстанції невірно виклав її пояснення в судовому засіданні. Вважає, що судом не враховано того факту, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, а сама вона через догляд за малолітньою дитиною не має можливості заробляти на життя, отже не має доходу. Також вважає, що судом не взято до уваги що довідки про непрацездатність відповідачеві видано Російською Федерацією, де останній перебуває на заробітку, хвороба відповідача на яку посилається останній має тимчасовий характер та лиш свідчить про те, що він є непридатним для проходження військової служби. Разом з ти доказів непрацездатності відповідача в матеріалах справи відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався ст. 84 Сімейного кодексу України та виходив з неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до положень ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.07.2013 року (а.с.5). згідно свідоцтва про народження сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, остання знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Інших аліментних зобов'язань, окрім тих, що стягнуті за рішенням суду на утримання спільної з позивачкою дитини, відповідач не має, є тимчасово непрацездатною особою.

На даний момент позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої, згідно свідоцтва про народження, є відповідач ОСОБА_3

Також з матеріалів справи вбачається, що позов відповідачем визнано частково. Зокрема останній вважає, що позивач має правові підстави для отримання від нього аліментів на її утримання, проте не погоджується із заявленим розміром аліментів та посилаючись на тимчасову непрацездатність та відсутність доходу просив стягнути з нього аліменти на користь та утримання позивача в розмірі 1/8 частини від усіх видів її заробітку.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового правильного висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не можливість у зв'язку з цим її працевлаштування та отримання доходу, також враховуючи те, що відповідач лише тимчасово непрацездатний, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь та утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 08.10.2014 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: