КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4988/14-ц
Провадження № 2/520/1390/15
УХВАЛА

27.05.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Гарнаженко Н.С., Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідачки про відвід головуючому судді, подану у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, виділення частини будинку в окрему одиницю, визнання права власності та права користування на неї,

ВСТАНОВИВ:

Київським районним судом м. Одеси розглядається вказана цивільна справа.

25.05.2015 року представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 М.В. подав до канцелярії суду заяву про відвід головуючому судді, мотивуючи її тим, що у нього виникли сумніви щодо обєктивності та неупередженості судді, оскільки суддя Петренко В.С., необґрунтовано, як на думку відповідачки, вжив заходи забезпечення позову, не направив відповідачці ОСОБА_3 копію ухвали про відновлення провадження по справі, надіславши лише судову повістку та копію уточненого позову, яка зроблена неякісно та відповідачка не може повністю прочитати його зміст.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 наполягав на задоволенні заяви.

Представник позивача у судове засідання зявився, проти задоволення заяви про відвід заперечував.

Суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається представник відповідачки ОСОБА_3, є надуманими та безпідставними, а також не наведена жодна обставина, яка передбачена ст. 20 ЦПК України.

Так, 28.04.2014 року представник ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділ частини будинку у самостійний обєкт нерухомості, усунення перешкод у користуванні шляхом зобовязання вчинити певні дії.

Одночасно із позовною заявою представником позивачки було надано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати їй перешкоди у користуванні світлом (електропостачанням) у 2-ох кімнатах, що знаходяться у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3, а також шляхом встановлення обовязку відповідачу відновити електропостачання у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3.

Ухвалою суду від 30.04.2014 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвала мотивована тим, що у позовній заяві позивачка просила суд, зокрема, усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3, шляхом зобовязання відповідача відновити електропостачання, а у заяві про забезпечення позову позивачка просила суд заборонити відповідачу здійснювати їй перешкоди у користуванні світлом (електропостачанням) у 2-ох кімнатах, що знаходяться у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3, а також встановити обовязок відповідачу відновити електропостачання у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3, тобто, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову є тотожними з вимогами, викладеними у позовній заяві, а тому у разі задоволення судом заяви позивачки про забезпечення позову одна із позовних вимог фактично буде вирішена судом по суті, що є неприпустимим.

В подальшому, 23.05.2014 року представником позивачки було подано уточнений позов, в якому вона виключила вимоги щодо зобовязання відповідача відновити електропостачання у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3 та замість цього просила суд визнати за нею право користування частиною будинку, яка складається з 2-х кімнат, кухні і коридору, ванної кімнати, що є складовою частиною 8/25 частини домоволодіння за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, буд. 3.

Одночасно із уточненим позовом було повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - ОСОБА_2 здійснювати перешкоди ОСОБА_2 у користуванні світлом (електропостачанням) у 2-х кімнатах, що знаходяться у спірному житловому будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3, а також зобовязання відповідача ОСОБА_2 відновити електропостачання у житловому будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 3.

Ухвалою суду від 23.05.2015 року повторну заяву про забезпечення позову було задоволено частково, заборонено ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні системою електропостачання у 2-х кімнатах, що знаходяться у житловому будинку, який розташований за адресою: місто Одеса, проспект Свободи, 3. В решті вимог заяви відмовлено.

В даному випадку вимоги заяви про забезпечення позову вже не дублювали позовні вимоги та були безпосередньо повязані із уточненим предметом позову.

Ухвалу суду від 23.05.2015 року було у той же день надіслано на адресу відповідача (а.с. 32).

Отже, відповідачу ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_5 було відомо про постановлення судом вищевказаної ухвали про забезпечення позову, вони погодилися з нею та у апеляційному порядку її не оскаржили.

07.09.2014 року відповідач ОСОБА_2 помер, у звязку із чим ухвалою суду від 09.10.2014 року відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України зупинено провадження у цивільній справі №520/4988/14-ц до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті відповідача - ОСОБА_6, померлого 07 вересня 2014року, тобто до 07 березня 2015року, та визначення кола правонаступників.

Ухвалою суду від 10.03.2015 року провадження у справі відновлено. Ухвалу про відновлення провадження у справі було надіслано 10.03.2015 року (а.с. 116) тільки позивачці ОСОБА_2 з урахуванням наявності у суду відомостей про смерть відповідача ОСОБА_2

Одночасно судом було надіслано запит до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з проханням повідомити чи звертався хтось із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с. 117).

Згідно відповіді Третьої Одеської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого відповідача ОСОБА_2 заведена у приватного нотаріуса ОСОБА_7 (а.с. 118-119).

На запит суду приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_7 надала відповідь, що із заявою про прийняття спадщини звернулася мати відповідача ОСОБА_3, якій 09.03.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 121).

У судовому засіданні 16.04.2015 року протокольною ухвалою суду було прийнято до провадження уточнений позов ОСОБА_2, в якому вона в якості відповідача визначила правонаступника померлого відповідача ОСОБА_2 його мати ОСОБА_3 (а.с. 133). До уточненого позову жодних додатків окрім ордеру та витягу з угоди про надання правової допомоги представником позивача надано не було.

Уточнений позов разом із повісткою на наступне судове засідання було направлено судом відповідачці ОСОБА_2, яка своєчасно одержала ці документи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 139).

Підсумовуючи викладене, суд розяснює колишньому представнику померлого відповідача ОСОБА_2 та представнику відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5, що суд не міг та не повинен був надсилати ОСОБА_3 ухвалу про відновлення провадження у справі від 10.03.2015 року, оскільки на момент постановлення судом даної ухвали вона ще не була залучена до участі у справі та на той час суд навіть не встановив коло спадкоємців.

Суд також не мав можливості надіслати залученій в порядку правонаступництва відповідачці ОСОБА_2 додатки до уточненого позову, оскільки позивачем такі додатки до уточненого позову суду не надавалися, про їх існування в уточненому позові не зазначено.

За таких обставин судом було обґрунтовано вжито заходи забезпечення позову, відповідна ухвала суду є чинною, сторонами не оскаржувалася, посилання представника відповідачки на незаконність дій суду є необґрунтованими та нічим не доведеними.

З наведених вище підстав, судом не було допущено жодного порушення норм процесуального права і при залученні відповідача у справі ОСОБА_2, направленні їй копії уточненого позову та при здійсненні виклику у судове засідання.

Суд також зазначає, що з особами, які беруть участь у справі, їх представниками, головуючий особисто не знайомий, з ними ніколи не спілкувався поза межами судового засідання та не мав ніякого бажання та жодного наміру у такому спілкуванні.

Нарешті суд звертає увагу представника відповідача на тому, що його обіцянки звернутися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою на дії судді у випадку не задоволення заяви про відвід розцінюються судом як тиск на головуючого при розгляді даної цивільної справи та до уваги не приймаються.

Керуючись ст. 22-24 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачки про відвід головуючому судді відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Петренко В. С.