Справа № 450/2436/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/1827/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Рудківська державна нотаріальна контора про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Покликається на те, що вона звернулась в суд з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутності можливості встановити дані факти в іншому порядку. При цьому встановлення даних фактів жодним чином не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того питання наявності спору про право не вирішується на стадії відкриття провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. зі змінами, внесеними 25.08.1998 р. у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_3, яка записана у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданим сільською радою Конюшок-Королівських Рудківського р-ну Дрогобицької обл., ОСОБА_3, яка зазначена у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим Погірцівською сільською Радою народних депутатів Самбірського р-ну Львівської обл. та ОСОБА_2, записана у паспорті серії НОМЕР_3, виданим Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 23.03.2001 р.. є однією і тією ж особою, та донькою покійної ОСОБА_4.

Відмовляючи у відкритті провадження суд виходив з того, що із змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва на спадкування.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду передчасними, такими що не в повній мірі відповідають вимог процесуального права.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом.

В частині 2 цієї ж статті ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2, 01.01.2014 року померла її мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті вона звернулася до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з наявністю розбіжностей у наданих документах, а саме у свідоцтві про народження вона записала як ОСОБА_3, а у свідоцтві про укладення шлюбу та паспорті, як ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (зміна прізвища при одруженні) відповідно. А відтак просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є однією і тією ж особою, та донькою покійної ОСОБА_4.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази чи інші дані, які б давали підстави стверджувати про те, що встановлення такого факту свідчить про виникнення спору щодо спадкового майна. Окрім того, визнання такого факту безпосередньо не встановлює права ОСОБА_2 на майно ОСОБА_4 та не породжує спору щодо наявності такого права у інших можливих спадкоємців.

У випадку, якщо в ході розгляду справи судом все ж буде встановлено спір про право, який безпосередньо буде пов'язаний із встановленням вищевказаного факту, суд не позбавлений можливості залишити заяву ОСОБА_2 в цій частині без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, установлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у справі передчасно та формально підійшов до вирішення даного питання і належним чином не з'ясував та не перевірив наявність належних правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: