Провадження № 2/522/2267/15
У Х В А Л А

05.02.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.

розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду знаходиться позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця мешкання дитини та поділ майна подружжя

До суду з зустрічним позовом 04.11.2014 року, який уточнено 16.12.2014 року, звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 при подачі зустрічного позову сплачено загалом 500,00 грн. судового збору, що не відповідає сумі судового збору (3654,00 грн.) за подачу позовної заяви, ціна якої визначена позивачем в 390500,00 гривень.

Позивач з огляду на недостатню суму сплаченого судового збору заявив клопотання про відстрочку оплати повної суми судового збору до ухвалення рішення по справі, посилаючись на тяжке матеріальне становище, сімейні обставини та неможливість встановити реальну ціну спірного майна.

Суд, проаналізувавши доводи заявника, робить висновок про необґрунтованість клопотання про відстрочку оплати судового збору, та вважає, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху та надати строк для уплати повної суми судового збору.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 119 ЦПК України, ціна позову має бути зазначена позивачем у позові з майновими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається вартістю спірного майна.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В даному випадку попередня вартість спірного майна визначена позивачем і нема підстав вважати, що вона вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, а тому максимальна сума судового збору в розмірі 3654,00 грн. є виваженою для даного спору та має бути оплачена позивачем.

Щодо мотивів відстрочки сплати повної суми судового збору то суд знаходить, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору. У застосуванні зазначеної норми судам необхідно враховувати, зокрема, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також певні категорії осіб незалежно від категорії позову. Цей перелік є вичерпаним.

У звязку з виникненням у судовій практиці питань, повязаних із застосуванням Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судова палата у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листу № 11386/0/4-12 від 27 вересня 2012 року звернула увагу судів на наступне.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Наслідком недотримання зазначеної умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини та враховувати таке.

Відповідно до статті 8 Закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК покладається на заінтересовану сторону.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що при подачі зустрічного позову та клопотання про відстрочку сплати повної суми судового збору позивачем ОСОБА_1 не надано жодного доказу та обґрунтування, які свідчать про неможливість здійснити оплату судового збору у повному обсязі.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ч.1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачеві строк для оплати повної суми судового збору за подачу позовної заяви який не перевищує пяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала окремо від рішення по справі оскарженню не підлягає.

Суддя:

05.02.2015