АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 210/3352/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2293/К/15 суддя Костенко В.В.
Категорія - 69 (І) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Масловій К.В.

за участю: представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту .

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною заявою на підставі ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення суду норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції помилково керувався ч.4 ст. 256 ЦПК України, оскільки виконком Дзержинської райради не відмовляє ОСОБА_2 у приватизації вказаного житла, однак, просить надати офіційний документ, що підтверджує факт невикористання ОСОБА_5 житлових чеків для приватизації житла на території України за період з травня 1996 року по вересень 1997 року, або рішення суду про встановлення даного факту.

Суд першої інстанції неправильно визначився з характером правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, оскільки ОСОБА_2 не оскаржується позиція виконкому, а тому помилково виніс ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, керувався вимогами ст.. 256 ЦПК України та виходив з того, що із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" .

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 встановлення факту невикористання житлових чеків для приватизації, а також постійного проживання у період 01.09.1996 року по 01.09.1997 року у квартирі АДРЕСА_1, необхідно заявниці для вирішення питання щодо передання їй в приватну власність вищезазначеної квартири та реалізації права, передбаченого ст.1 ЗУ «Про приватизацію житлового фонду».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир, призначених для проживання сімей та одиноких осіб.

Цей Закон визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання. Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

З огляду на вищевикладене, колегії суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що встановлення факту постійного проживання у період 01.09.1996 року по 01.09.1997 року у квартирі АДРЕСА_1, та невикористання житлових чеків для приватизації житла на території України, в тому числі і за період з 01 травня 1996 року по 01 вересня 1997 року, заявнику необхідно для вирішення питання про передачу їй у приватну власність зазначеної квартири, оскільки ОСОБА_7 не згодна з відмовою органу приватизації, тобто наявний спір про право.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність спору про право, висновків суду про його наявність - не спростовують. Оскільки саме по собі посилання в заяві на ту обставину , що спір про право відсутній - не впливає на суть вимог заявника, про що прямо зазначено в заяві.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправильно визначився з характером правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, оскільки ОСОБА_2 не оскаржується позиція виконкому, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки як вбачається з заяви ОСОБА_2 підставою звернення з завою про встановлення юридичного факту, є саме відмова у вирішенні питання приватизації квартири АДРЕСА_1

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки при її постановленні не було допущено порушень норм процесуального права.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів