Справа № 0417/2-2180/2011
Провадження №2-п/0202/268/2015
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2015 року м.Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпрпетровська заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне ЖЕП №49 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2011 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_3М задоволено.

06 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про існування вищезазначеного судового рішення він дізнався випадково та отримав його копію лише 28 жовтня 2015 року. Із заочним рішенням не згодний. Вважає, що він був неналежно повідомлений про розгляд справи, оскільки повстка за його постійним місцем проживання не надходила. Таким чином, він не міг знати про час та місце розгляду справи. Вважає, що при ухвалені рішення позивачка надала неправдиві відомості, а тому просить суд скасувати вказане заочне рішення.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні обставини викладені в заяві підтримали. Просили скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2011 року.

Позивачка в судовому засіданні просила заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення та надала письмові пояснення по справі.

Суд, заслухавши заявника та його представника, позивача, вивчивши матеріали справи про перегляд заочного рішення та зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина 1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в заяві про перегляд заочного рішення суду вказує своє фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 з 25 липня 2000 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в позовній заяві зазначив місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1. За цією адресою відповідачу направлялися судові виклики про час та місце розгляду справи. В зв'язку з його неявкою, позивачем було розміщено оголошення в газеті про час та місце розгляду справи, як того вимагає закон, газету з оголошенням про виклик відповідача долучено до матеріалів справи.

27 липня 2011 року на адресу відповідача, яка була відома суду, було направлено заочне рішення по справі від 27 липня 2014 року.

Відповідно ч.2 ст.228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У відповідність п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Частиною 4 ст.231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи по суті за місцем своєї реєстрації, це єдина його адреса, яка була відома суду, що підтверджується копією довідки Ремонтно-будівельного та експлуатаційного управління «Наш дім». Судові виклики і заочне рішення направлялися відповідачу за вказаною адресою.

Крім того, доказів того, що спірна кімната була надана саме ОСОБА_1 та те, що при поданні вищезазначеного позову позивачкою був наданий інший ордер, заявник та його представник в судовому засіданні не надали.

Щодо посилання заявника на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2010 року суд виходить з того, що ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що він відбував покарання з червня 2010 року по березень 2011 року. Разом з тим, заявником не надано довідки про звільнення відбування покарання. Враховуючи те, що заявник звільнився раніше строку встановленого вироком, суд позбавлений можливості визначити дату такого звільнення.

Керуючись ст.ст.60, 231,232 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне ЖЕП №49 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Повний текст рішення буде виготовлений до 18 грудня 2015 року.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волошин Є.В.