н/п 2/490/3069/2015
Справа №490/4275/15-ц
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
У Х В А Л А

18 травня 2015 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 кізи (Фараджової) до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування цілісного майнового комплексу від 25.09.2010 року та договору дарування земельної ділянки від 25.09.2010 року, укладених ОСОБА_3 Шафахет Хейрулли огли та ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсним договір дарування цілісного майнового комплексу від 25.09.2010 року та договір дарування земельної ділянки від 25.09.2010 року, які належать приватному підприємству Шафаят, укладених ОСОБА_3 Шафахет Хейрулли огли та ОСОБА_3,

У відповідності до вимог ст. 119 ч. 2 п. п. 3,5,6 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява має містити вказівку на фактичну підставу позову, але не вимагає посилання на норму права, що регулює дане спірне правовідношення (правова підстава позову). Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Однак, позивачем вказані вимоги не виконані.

Позивачу надати заключення спеціаліста щодо визначення вартості майна, яке належить приватному підприємству Шафаят, та сплатити судовий збір у розмірі 1/% від ціни позову.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, за такого позивачу необхідно уточнити позовні вимоги з урахуванням вказаної статті ЦК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини (чоловіка) є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Оскільки шлюб між позивачем та відповідачем, який є власником приватного підприємства Шафаят, був зареєстрований 01.10.2008 року, а земельна ділянка відповідно до договору купівлі-продажу придбана 02.04.2008 року та свідоцтво право власності на нерухоме майно адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: м. Миколаїв, вул. Очаківська, 1Ж, видано 19.12.2003 року, за такого позивачу необхідно уточнити позовні вимоги з урахуванням ст. 57 СК України.

Окрім того, вказані земельна ділянка та адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс на праві власності належать ПП Шафаят, за такого позивачу необхідно визначити правове положення вказаного приватного підприємства.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_3 ОСОБА_2 кізи (Фараджової) до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та земельну ділянку, які належать приватному підприємстві Шафаят- залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з наданням відповідних документів та сплатити судовий збір.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас розяснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова