Номер провадження: 22-ц/785/9794/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Макєєва Віталія Миколайовича - представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року по справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_5, третя особа ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-3) та просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «СК «УСГ» (р/р ПАТ «СК «УСГ» № в АБ «Укргазбанк», МФО 320478 ) страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7 867, 97 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що 01.11.2013 року в н/п Київський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» та транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія». Позивач виконав взяті на себе обов'язки за Полісом та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 страхове відшкодування у розмірі 27 282, 60 грн.

Позивач посилався на те, що ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» виплатило йому лише 19 414,63 грн., решту коштів на думку позивача необхідно стягнути з винуватця ДТП.

Вказані обставини і стали приводом для звернення до суду з регресним позовом до відповідача як до водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Як зазначено в рішенні суду, у судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «УСГ» не з'явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, 24.09.2015 року звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача матеріальну шкоду, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Також просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вказуючи на його безпідставність. Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» через свого представника подало апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір покласти на відповідача, посилаючись на те, що не погоджується з оскаржуваним рішенням суду та приходить до висновку, що дане рішення є наслідком грубого порушення та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення неправильного рішення.

Іншими учасниками процесу рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підтримала апеляційну скаргу. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, в межах позовних вимог та наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року о 18 годині 30 хвилин на нерівнозначному перехресті вул. К. Лібнехтена та проспекту Свободи в м. Одесі, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_3, порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України» виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала переваги в русі автомобілю «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила з ним зіткнення. Від зіткнення автомобіль «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_2 виїхав за межі проїзжої частини де допустив наїзд на перешкоду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/15598/13-п, якою ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 61 ЦПК України, суд першої інстанції вважав, доведеним той факт, що відповідачем ОСОБА_5 порушено вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України».

Автомобіль «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_2 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-1501-00236 від 15.10.2013 року.

04.11.2013 року страхувальник, ОСОБА_6, звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи.

Позивач ПАТ «СК «Українська страхова група» на виконання умов договору страхування на підставі страхового акту № ПСКА-3496 та розрахунку суми страхового відшкодування від 16 січня 2014 року перерахував на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 27 282, 60 гривень.

Після чого позивач ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся з позовом в суд до ПАТ «ТАСТ-Гарантія», оскільки автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_3 було зареєстровано саме в даній установі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.03.2015 року позовні вимоги ПрАТ «СК «УСК» були задоволені частково та стягнуто з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19 414 грн. та витрати по сплаті судового збору.

У вищевказаному рішенні суд зазначив, що страхове відшкодування було виплачено страховиком у розмірі 27 282,6 грн., в той час як у звіті № 11-009 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля вказано, що вартість відновлюваного ремонту, визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає лише 25 518, 29 гривень. Крім того, було вказано на те, що виплата відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок ОСОБА_8, у зв'язку з чим сума відшкодування повинна бути зменшена на 20% та дорівнювати 20 414, 63 грн., а з урахуванням франшизи стягненню з ПАТ «ТАСТ- Гарантія» на користь позивача підлягала грошова сума у розмірі 19 414 грн.

Вказане рішення оскаржено не було і набрало законної сили, однак, позивач про його існування у поданому позові не згадав.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до ст. 979, п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. ст. 9, 27, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. 3, 10, 15, 88, 212, 213, 214, 215, 223, ЦПК України, відмовив в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «УСК».

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, відмовивши в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «УСК».

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права, а суд першої інстанції правомірно на підставі вимог закону та на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в результаті ДТП з вини відповідачки - ОСОБА_5, яка відбулася 01.11.2013 року, було пошкоджено автомобіль «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 (а. с. 8), який застраховано ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-1501-00236 від 15.10.2013 року (а. с. 4).

Позивач - ПрАТ «СК «Українська страхова група» на виконання умов договору страхування на підставі страхового акту № ПСКА-3496 та розрахунку суми страхового відшкодування від 16.01.2014 року перерахував на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 27 282, 60 грн. (а. с. 5-7,13) та звернувся з позовом до суду до ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_5 (а. с. 36), про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.03.2015 року позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» були задоволені частково та стягнуто з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19 414 грн. та витрати по сплаті судового збору (а. с. 37-43), що підтвердила в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача, пояснивши, що вказане рішення позивачем не оскаржувалося та воно набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, вище вказаним рішенням господарського суду визначено розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню на користь позивача в порядку регресу, позивач з ним погодився, рішення не оскаржував та воно набрало законної сили, а тому обставини, щодо розміру страхового відшкодування не підлягають доказуванню.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідачки - ОСОБА_9 на користь позивача різниці страхового відшкодування, в стягненні якого позивачу уже було відмовлено судовим рішенням з страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_5

З чого виходив і суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги позивача без задоволення.

Тому судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» було тільки частково сплачено суму страхового відшкодування позивачу, а особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), з посиланням на ст. 1194 ЦК України, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, відповідно до Поліса № АЕ/0050887 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5 (а. с. 36), страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн.

Тобто, вона достатня для повного відшкодування завданої ОСОБА_5 шкоди в результаті ДТП, а рішенням господарського суду позовні вимоги позивача задоволено частково не з підстав недостатності страхової суми, а в зв'язку з частковою їх безпідставністю.

Таким чином, враховуючи вище викладене, надані докази, обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, доводи апеляційної скарги, які зводяться до обов'язку особи, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, судова колегія, вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» необхідно відхилити, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року залишити без змін.

В зв'язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги, то і відсутні відповідно до ст. 88 ЦПК України і підстави для покладення на відповідача сплаченого судового збору, про що просить в апеляційній скарзі позивач.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Макєєва Віталія Миколайовича - представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року по справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_5, третя особа ПрАТ «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

А.П. Бабій

О.А. Ступаков