Справа № 626/262/15-ц
Провадження № 6/626/13/2015
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючої - судді Тарасенко Л.І.

при секретарі Деревінській Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Краснограді, у відсутності сторін, заяву державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області Шуть Ю.О. про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення Красноградського районного суду Харківської області по виконавчому листу №А-139 від 17.11.1992 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС Красноградського РУЮ Шуть Ю.О. звернулась суду з заявою про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення Красноградського районного суду Харківської області по виконавчому листу №А-139 від 17.11.1992 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.1992 року, з тих підстав що до відділу ДВС від стягувача надійшла заява про закінчення виконавчого провадження.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Державний виконавець ВДВС Красноградського РУЮ Шуть Ю.О. в поданій до суду заяві просить розглянути справу за її відсутності, заяву підтримує.

Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає за необхідне задовольнити заяву виходячи з наступного.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.1992 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.1992 року (а.с. 8), на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист №А-139 від 17.11.1992 року, який 28.07.1998 року був переданий судовому виконавцю про, що у справі зроблено відмітку.

Залишок заборгованості по аліментам становить 18 194,42 грн.

ОСОБА_2, 29.12.2014 року до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області подала заяву в якій просить закінчити виконавче провадження по виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина про наслідки закінчення виконавчого провадження попереджена.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно п. 1) ч. 1 до ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

Згідно п.7.5.11. Інструкції про проведення виконавчих дій, звільнення від сплати аліментів та питання про розмір заборгованості з них вирішується за заявою зацікавленої особи судом у порядку, встановленому діючим законодавством.

На підставі викладеного та враховуючи, що на даний час стягувач ОСОБА_2 не бажає примусового виконання вище вказаного судового рішення, просить прийняти її відмову від примусового його виконання, про що добровільно заявила і 29.12.2014 року звернулась до ВДВС Красногравдського РУЮ з письмовою заявою про закінчення виконавчого провадження, тобто сумніву у добровільній відмові стягувача від примусового виконання рішення у суду не виникає, а тому суд вважає за необхідне прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення, так як це не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 372 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ Шуть Ю.О. задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання судового рішення Красноградського районного суду Харківської області по виконавчому листу №А-139 від 17.11.1992 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.1992 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тарасенко Л.І.