У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунутвання позову позивачка посилалася на те, що 31 грудня

2004 року померла її мати ОСОБА_4, яка за життя склала на її користь заповіт. Після смерті матері відкрилась спадщина на 9/25 часток будинку АДРЕСА_1. Позивачка вказувала, що у визначений законодавством строк звернулась до Першої Київської державною нотаріальною конторою із заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з тим, що вона не має правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та здійснити відповідну реєстрацію. На підставі вищевказаного позивака просила позов задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 9/25 часток будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня

2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року змінено в частині вирішення позовних вимог про визнання в порядку спадкування за заповітом право власності частини будинку АДРЕСА_1. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 9/25 частини будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, з пропуском передбаченого ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження. В доданому до касаційної скарги клопотанні заявницею ставиться питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (зі змінами, внесеними згідно із Законом

№ 2453-VI від 07.07.2010 року). У разі пропуску зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані до касаційної скарги матеріали, вважаю за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення апеляційного суду в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 9/25 частини будинку АДРЕСА_1 і визнати за ОСОБА_3 право власності на 9/25 частини від 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог і в цій частині визнаючи за

ОСОБА_3 права власності на 9/25 частини будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк