Cправа № 127/8880/15-ц
Провадження № 2/127/3306/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Літинський молочний завод", фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, пред'явленого ним до приватного акціонерного товариства "Літинський молочний завод", фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що позивачу стало відомо про те, що відповідач проводитьемісію акцій і здійснює дії по зміненню власника (власників) підприємства. З огляду на це, а також враховуючи ту обставину, що він вже двічі поміщався в лікувальні заклади по лікуванню наслідків отруєння речовиною, що виготовив відповідач, та витратив виликі кошти на лікування, позивач має побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднення виконання судового рішення і навіть його невиконання. У зв'язку з цим позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що перебувають на його розрахунковому рахунку в банках, в розмірі позовної вимоги.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утрудними чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вивченні матеріалів справи встановлено, що між ПрАТ "Літинський молочний завод" та ОСОБА_1 існує спір з приводу відшкодувань моральної шкоди, страждань і витрат на лікування після отруєння речовиною виготовленою відповідачем. Розмір шкоди становить 100 000 грн.

Зі змісту п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що позов може бути забезпечений шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Саме такий вид забезпечення позову просить вжити ОСОБА_1

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Жодних письмових документів, які б свідчили про те, що, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивачем надано не було.

Суд вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову буде перешкоджати ПрАТ "Літинський молочний завод" здійснювати їх діяльність.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вбачається, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, даний вид забезпечення позову до ПрАТ "Літинський молочний завод" не може бути застосований, оскільки не вжиття заходів забезпечення не може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У поданій до суду заяві позивач не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, оскільки не вказав жодного реального ризику та не представив будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь-яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно правових угод.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: