Справа № 133/3255/14-ц Провадження № 22-ц/772/1148/2015Головуючий в суді першої інстанції Слободяний О. Є.
Категорія 43Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Сала Т.Б., Денишенко Т.О.,

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та встановлення порядку користування квартирою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2015 року, ухваленого по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся у суд з даним позовом до ОСОБА_3

Мотивуючи позовні вимоги, посилався на те, що він є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, співвласником 2/3 часток цієї квартири є ОСОБА_3

До складу спірної квартири входить: коридор А-1 площею 4,9 кв.м, коридор А-2 площею 3,8 кв.м, туалет А-3 площею 1,1 кв.м, ванна А-4 площею 2,5 кв.м, кухня А-5 площею 8,3 кв.м, кімната А-6 площею 12 кв.м, кімната А-7 площею 17,1 кв.м та балкон площею 2,8 кв.м

Після набуття права власності на частку квартири він звернувся до ОСОБА_3, з приводу вирішення питання про можливість користуватись квартирою. Однак відповідач відмовив йому в доступі та користуванні квартирою. Іншого житла, яким він міг би користуватись, в нього не має.

Що і стало причиною для звернення в суд із позовом про встановлення порядку користування спірною квартирою.

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_2 задоволено, але з ним не погодився ОСОБА_3 і оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги він посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження порушення норм матеріального права наведені обставини про порушення вимог ч. 2 ст. 64 ЖК України, оскільки задовольняючи позов суд не врахував, що сторони по справі не є членами однієї сім'ї, не враховані норми жилої площі, визначеної ст. 47 ЖК України, а також порушені вимоги ст. 54 ЖК України, яка не допускає вселення до однієї квартири декількох сімей.

Щодо порушень норм процесуального права, наведені обставини про те, що суд в порушення вимог ст. 58 ЦПК України не дав належної оцінки доказам по справі.

Колегія суддів, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці встановлених по справі обставин та на помилковому тлумаченні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що за рішенням Козятинського міськрайонного суду від 10.06.2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2. За відповідачем ОСОБА_3 визнано право на 2/3 частки цієї ж квартири.

Право власності на свою частку позивач зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про встановлення порядку користування цією квартирою, виходив із того, що ОСОБА_2 не має іншої житлової площі, а спірною квартирою йому перешкоджає користуватись відповідач, який на час розгляду справи був зареєстрований та проживав в ній один.

При цьому, судом було враховано, що розміри і наявність окремих житлових кімнат дає можливість визначити порядок користування спірною квартирою.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Засади непорушності права власності на житло декларуються спеціальною нормою, а саме ст. 155 ЖК України.

Зважаючи на наявні правові підстави та встановленні по справі обставини право ОСОБА_2 на використання належної йому частки житла підлягало захисту шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Встановлено, що відповідач перешкоджає ОСОБА_2 у користуванні квартирою. Доводи ОСОБА_3 про те, що судом не встановлені обставини, які б вказували на те, що він чинить перешкоди позивачу у вселенні до квартири є безпідставними і суперечать його позиції про те, що їхнє спільне проживання з ОСОБА_2 в одній квартирі є неможливим, висловленій в ході судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилався на те, що задовольнивши позовні вимоги про вселення ОСОБА_2 до спірної квартири, суд порушив вимоги ст. 47 ЖК України, щодо норми житлової площі на одну особу та вимоги ст. 54 ЖК України про недопустимість заселення квартири, збудованої для однієї сім'ї двома і більше сім'ями. Проте, таке обґрунтування доводів на підставі вказаних правових норм не відповідає характеру спірних правовідносин, які за своєю юридичною природою є цивільно-правовими.

За наведених обставин, керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, відхилити

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2015 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та встановлення порядку користування квартирою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя ______ В. П. Нікушин

Судді: ______ Т. Б. Сало

______ Т.О. Денишенко