Ухвала

іменем україни

4 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3 % річних, за касаційними скаргами ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 111 800 грн, пеню у розмірі 40 807 грн, інфляційні витрати у розмірі 90 200,24 грн та 3 % річних у розмірі 21 192,68 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня

2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 111 800 грн страхового відшкодування.

У задоволенні позову в іншій частині відмолено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «АХА Страхування» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить частково скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга ПАТ «СК «АХА Страхування» підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, посилався на те, що передача автомобільних ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та права власності на автомобіль є наслідком виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору і не вчинення таких дій не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Проте погодитись з висновком апеляційного суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Судами встановлено, що 17 березня 2006 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий Альянс», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «СК «АХА Страхування», був укладений договір страхування серії МА № 019401/05 АК-КР автомобіля «Mazdа-3», 2006 року випуску.

29 грудня 2006 року застрахований автомобіль позивача був викрадений.

30 грудня 2006 року Таїровським ВМ Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було порушено кримінальну справу за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України і винесено постанову про зупинення досудового слідства по вказаній кримінальній справі на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

3 січня 2007 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав необхідні документи, передбачені п. 6.1 Умов договору страхування.

12 січня 2007 року відповідач отримав від позивача заяву, в якій останній зазначив, що перший комплект ключів від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію автомобіля знаходиться у відділі міліції, а другий комплект ключів від автомобіля знаходиться у його колишньої дружини.

11 квітня 2007 року № 309 відповідач звернувся до позивача щодо необхідності виконання обов'язків за договором та надання другого оригінального комплекту ключа від застрахованого автомобіля, однак в порушення п. п. 4.1.4 п. 4.1 Умови договору страхування позивач не передав ключі, тому листом № 450 від 13 березня 2008 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня

2008 року стягнуто з позивача на користь АКІБ «Укрсиббанк» суму кредитної заборгованості в розмірі 112 812,54 грн, яка на час розгляду вказаної справи не виплачена (а.с.15, том 1).

Згідно до п. 7.9 Умов договору страхування, при виплаті страхового відшкодування в розмірі страхової суми при викраденні або знищенні застрахованого автотранспортного засобу, страхувальник повинен без затримок передати страховику свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів і після цього здійснити документальну передачу права власності на автотранспортний засіб від власника до страховика.

У пункті 4 договору страхування сторони домовились, що вигодонабувачем за договором є АКІБ «Укрсиббанк», оскільки застрахований автомобіль був придбаний страхувальником на підставі кредитного договору № 220-6 ДОУ 1А. (а.с. 4, том 1)

У відповідності до положення п. 7.14 Умов договору страхування, у разі повної конструктивної загибелі або втрати транспортного засобу, при наявності невиконаних зобов'язань страхувальника перед вигодонабувачем, страхове відшкодування виплачується в першу чергу вигодонабувачу в розмірі цих зобов'язань (а.с. 6 зворот, том 1).

Згідно зі ст. 979 ЦК України, якою урегульовані правовідносини сторін, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти зі страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладенні договорів страхування призначити громадян або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач може

мати право вимоги лише на підставі уповноваження його належним вигодонабувачем, а якщо останній не наділив його такими повноваженнями то він не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є не належним позивачем у позові про її стягнення.

Матеріали справи не містять доказів того, що АКІБ «Укрсиббанк» наділив ОСОБА_3 правом, як вигодонабувача.

Тобто, визначаючи у договорі страхування вигодонабувачем третю особу, страхувальник добровільно і свідомо зменшив обсяг своїх прав за вказаним договором, у тому числі і право вимоги виконання страховиком договору щодо виплати страхового відшкодування.

Тому договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього.

Вирішення питання про стягнення зі страховика страхової виплати - це право зазначеної третьої особи.

Згідно із п. 1.1 витягу з договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 8 грудня 2011 року права вимоги за кредитами означає всі права вимоги Продавця в якості кредитодавця по відношенню до Позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними Кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані Продавцеві або на користь Продавця в якості кредитодавця за такими Кредитними договорами), а також права вимоги Продавця по відношенню до Осіб, що надають забезпечення, за відповідними Договорами забезпечення, ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» домовились, що ринкова вартість Прав вимоги за кредитами, які є предметом купівлі-продажу за цим Договором, дорівнює Ціні купівлі (а.с. 184-187).

Отже, вирішуючи спір суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що ЦПК України не передбачає пред'явлення позову в інтересах третіх осіб вигодонабувачів, а право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Отже, суд не з'ясував, чи наділив вигодонабувач позивача такими повноваженнями і чи останній має право на одержання страхової виплати, чи є він належним позивачем у позові про її стягнення.

Натомість, судом першої інстанції було досліджено усі надані сторонами докази, їм дано відповідну правову оцінку та зроблено висновки, що відповідають обставинам справи, підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції не вбачається.

Тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 7 травня 2014 року скасувати, рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик