Справа № 357/5077/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П. ,

при секретарі - Дорошкевич В. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення в квартиру АДРЕСА_1

В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить 1/3 частин квартири АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_3.

На день подання до суду позову позивачка не мешкає в спірній квартирі, оскільки відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 чинять їй перешкоди у користуванні та розпорядженні наледжною їй частиною квартири.

Зважаючи на зазначене, просить зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні власністю та вселити її в належну їй частину квартири.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги повністю та просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, не заперечував стосовно вселення ОСОБА_1 до квартири, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Суд, перевіривши і дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Позивачка на підставу своїх вимог посилається на ст. 150 ЖК України, статтю 316, 317, 383, 358, 391 ЦК України, а згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивачка за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей ЖК, ЦК), позивачка в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, що вказана квартира АДРЕСА_1 та

належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на на праві власності належить 1/3 частин квартири АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР від 30 червня 1983 р. №5464-X, із наступними змінами (далі - ЖК УРСР), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч.3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст. 356 ЦК України спільна часткова власність - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен із учасників спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому.

В силу ч.1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, гарантуючи захист право власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Одним із способів захисту цивільних прав і інтересів, відповідно до п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України може бути припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 чинять перешкоди у користуванні спільною частковою власністю шляхом неможливим доступом до вказаної квартири.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

За таких обставин, суд вважає, що порушені права позивачки підлягають захисту.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та ухвалюючи рішення про вселення її до спірного будинку, суд у вказаний спосіб поновлює порушене право позивачки на користування належною їй частиною квартири, оскільки згідно ст. 155 ЖК УРСР власника не може бути позбавлено права користування належним йому майном.

Суд дійшов до цього висновку, так як він відповідає зібраним по справі доказам, вимогам ст. ст. 16, 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК УРСР.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення - задовольинити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. П. Шовкопляс