справа № 619/895/15-ц
провадження 2/619/713/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те,що 23 грудня 2008 року він уклав з відповідачем - ОСОБА_2 в м. Дергачі Харківської області письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21103, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві особистої власності належить йому.

Того ж дня, 23 грудня 2008 року, він передав відповідачеві - ОСОБА_2 вищевказаний автомобіль з технічним паспортом (свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане МРЕВ 07.04.2001), в повній комплектації і технічно справному стані, а відповідач ОСОБА_3 сплатив йому вартість автомобіля в сумі, еквівалентній 4,5 тисяч доларів США.

Згідно взаємної домовленості відповідач ОСОБА_3 повинен був в грудні 2008 року переоформити куплений ним автомобіль, оскільки на оформлення договору купівлі-продажу 23.12.2008 року у ОСОБА_2 вже не було грошей, для чого ним було оформлено нотаріальне доручення НОМЕР_3 від 23.12.2008 року.

Таким чином, сторони за договором купівлі-продажу автомобіля виконали всі його основні умови 23.12.2008 року.

Проте, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем відповідач ОСОБА_2 не переоформив придбаний ним автомобіль в органах ДАІ, та продовжував його експлуатувати на правах власника.

В зв'язку з тим, що вищевказаний автомобіль формально продовжував рахуватися в органах ДАІ за ним , йому в лютому 2015 року, державна податкова інспекція пред'явила претензії та звернула увагу на не відповідність його даних вказаних в декларації про доходи з даними ДАІ, а тому він змушений був звернутися з даним позовом до суду.

Відповідач (позивач) ОСОБА_2 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання удаваною угоди по видачі генеральної довіреності серії НОМЕР_4 від 23.12.2008 року та визнання за ним права власності на автомобіль ВАЗ-21103 ,2000 року випуску,державний номер НОМЕР_1 .

В обгрутування позову ОСОБА_2 посилається на те, що 23 грудня 2008 року фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, у виконання якого продавець - ОСОБА_1 передав йому згаданий вище автомобіль з документами і номерними знаками. Він у свою чергу сплатив ОСОБА_1 вартість автомобіля в сумі, еквівалентній 4 500 доларів США. Ці дії вони оформили розпискою від 23.12.2008 року.

Проте, через відсутність матеріальних засобів він не переоформив автомобіль на своє ім'я.

По взаємній домовленості 23 грудня 2008 року вони вирішили оформити цю угоду нотаріально засвідченим генеральним дорученням на автомобіль з правом його продажу. Того ж дня, 23.12.2008 року, відповідачем - ОСОБА_1 - було оформлено генеральне нотаріальне доручення серія НОМЕР_4 від 23 грудня 2008 року на його ім'я.

Таким чином, в даному випадку мала місце удавана угода, метою якої було приховування іншої угоди купівлі-продажу автомобіля, яку вони насправді вчинили.

Згідно ст. 235 Цивільного кодексу України, якщо буде встановлено, що угода була здійснена сторонами для приховування іншої угоди, яку вони насправді вчинили, стосунки сторін регулюються правилами про угоду, яку вони насправді вчинили.

Будучи фактичним власником автомобіля ВАЗ- 21103, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2008 року, генеральному нотаріальному дорученню серія НОМЕР_4 від 23 грудня 2008 року, а також розписки про виконання умов договору від 23.12.2008 року, він не має можливості реалізувати своє право як власника на володіння, користування і розпорядженням вказаним автомобілем, в зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Позивач (відповідач) ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечуючи проти позову відповідача.

Відповідач (позивач) ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,. звернувшись до суду з заявою відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності, задовольнивши його позовні вимоги та погоджуючись з позовом ОСОБА_4

Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2008 року позивач (відповідач) ОСОБА_1 уклав з відповідачем (позивачем) - ОСОБА_2 в м. Дергачі Харківської області письмовий договір купівлі - продажу автомобіля марки ВАЗ 21103, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві особистої власності належить йому .

23 грудня 2008 року, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 вищевказаний автомобіль з технічним паспортом (свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане МРЕВ 07.04.2001), в повній комплектації і технічно справному стані, а відповідач ОСОБА_3 сплатив йому вартість автомобіля в сумі, еквівалентній 4,5 тисяч доларів США.

Згідно взаємної домовленості відповідач ОСОБА_3 повинен був в грудні 2008 року переоформити куплений ним автомобіль, оскільки на оформлення договору купівлі-продажу 23.12.2008 року у ОСОБА_2 вже не було грошей, для чого ним було оформлено нотаріальне доручення НОМЕР_3 від 23.12.2008 року.

Тобто, сторони за договором купівлі-продажу автомобіля виконали всі його основні умови 23.12.2008 року.

Таким чином, в даному випадку мала місце удавана угода, метою якої було приховування іншої угоди купівлі-продажу автомобіля, яку сторони насправді вчинили.

Згідно ст. 235 Цивільного кодексу України, якщо буде встановлено, що угода була здійснена сторонами для приховування іншої угоди, яку вони насправді вчинили, стосунки сторін регулюються правилами про угоду, яку вони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (переєрестрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» передбачено письмову форму договору купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до ч.І ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Виникнення права власності безпосередньо регулюють всього дві норми: статтею 655 ЦК України, згідно з якою за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; а також статтею 334 ч.І ЦК України, відповідно до якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, для визнання права власності на автомобіль достатньо довести факт сплати грошей покупцем і передачі автомобілю продавцем. Всі ж наявні у ЦК застереження щодо моменту виникнення права власності в інших випадках стосуються тільки договорів, що потребують нотаріального посвідчення та об'єктів нерухомості (наприклад, ст. 182 ЦК України, однак автомобілі згідно ст. 181 ч.2 ЦК України є речами рухомими і до нерухомості поки не віднесені). Не регулює питання виникнення права власності на автомобіль і вищевказаний Порядок .

Єдина норма, яка на перший погляд кореспондується з Порядком - це ч. 2 ст. 640 ЦК України, в якій передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

При цьому під цивільним законодавством розуміється система нормативних актів, які містять цивільно-правові норми, які визначають майнові та особисті немайнові відносини, врегульовані нормами цивільного права між майнова відокремленими, юридично рівними учасниками, що є носіями суб'єктивних цивільних прав та обов'язків.

У той же час адміністративно-правова норма, як елемент адміністративного законодавства - це обов'язкове правило поведінки, яке встановлене і охороняється державою, метою якого є регулювання суспільних відносин, що виникають, змінюються і припиняються у сфері державного управління тобто адміністративно-правових відносин.

Адміністративно-правові ж відносини завжди мають державно-владний характер, тобто один із суб'єктів завжди наділений державою владними повноваженнями щодо інших учасників адміністративно-правових відносин.

За таких обставин Порядок, виходячи з наведених понять, відноситься до актів адміністративного, а не цивільного законодавства, що вбачається також зі змісту п. 3 - «державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції».

Тобто питання визнання права власності на транспортні засоби, зокрема реєстрація такого права, не є метою Порядку і предметом його регулювання, що підтверджує відсутність в ньому норм, які регулюють цивільно-правові відносини.

За таких обставин суд, приходить до висновку, що не зняття автомобілю з реєстрації не тягне за собою визнання договору купівлі-продажу автомобілю не укладеним.

Крім того, реєстрація транспортного засобу, зняття його з обліку є лише адміністративною функцією держави, метою якої є облік та офіційне підтвердження права власності громадян на транспортні засоби, запобігання вчиненню щодо них протиправних дій. Органи ДАІ зобов'язані провести таку реєстрацію на підставі рішення суду.

Оскільки встановлено факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за вищевказаний автомобіль, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ-21103 ,2000 року випуску,кузов НОМЕР_5, тип ТС легковий V-1500, державний номер НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги сторін, суд приходить також і до висновку про визнання удаваною угоди по видачі генеральної довіреності серії НОМЕР_4 від 23.12.2008 року на автомобіль ВАЗ-21103 ,2000 року випуску,державний номер НОМЕР_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-21103, 2000 року випуску, кузов НОМЕР_5, тип ТС легковий V-1500,державний номер НОМЕР_1,зареєстрований МРЕВ м. Харкова 07.04.2001 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, укладений 23.12.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати удаваною угоду по видачі генеральної довіреності серії НОМЕР_4 від 23.12.2008 року на автомобіль ВАЗ-21103 ,2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ-21103, 2000 року випуску, кузов НОМЕР_5, тип ТС легковий V-1500, державний номер НОМЕР_1,зареєстрований МРЕВ м. Харкова 07.04.2001 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, яке виникло 23.12.2008 року на підставі фактичної угоди купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Жорняк