Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державне спеціалізоване ремонтно-будівельне та монтажно-налагоджувальне управління «Запоріжжякомунекологія»(далі ДП «Запоріжжякомунекологія») про стягнення заборгованості по заробітній платі ,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 04.01.2010 р.вона перебуває у трудових відносинах з ДП «Запоріжжякомунекологія»,де працює на посаді начальника планово-економічного відділу.

З 01.07.2015 р.знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

В період з грудня 2013 р.по липень 2015 р.відповідач не сплачував позивачці заробітну плату,заборгованість по якій на 30.06.2015 р.становить 45 753 гр.88 коп.

За заявами ОСОБА_1Заводський районний суд м.Запоріжжя видав судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі,проте за заявою відповідача судовий наказ був скасований.

Посилаючись на те,що до теперішнього часу борг підприємством по заробітній платі не погашений,довідку про суму заборгованості відповідач видати відмовився,нею самостійно розрахована сума заборгованості у вказаному вище розмірі,позивач просить суд задовольнити позов.

В процесі розгляду справи позивачка особисто та її представник адвокат ОСОБА_2заявлені вимоги підтримали з вказаних вище підстав.

Позивачка ОСОБА_1пояснила,що з 04.01.2010 р.була офіційно працевлаштована у відповідача,їй згідно штатного розкладу нараховувалась,однак не виплачувалась заробітна плата,заборгованість за період з 01.12.2013 р.по час виходу у відпустку по догляду за дитиною до трьох років 30.06.2015 р.становить 45 753 гр.88 коп.Після зміни керівництва підприємства,новим директором була обрана позиція не виплати боргів по заробітні платі працівникам,через що відповідачем оскаржуються судові накази про стягнення заборгованості на користь позивача та інших працівників і вирішення цього питання всяліко затягується. Просила суд позов задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2пояснила,що нарахована відповідачем заробітна плата ОСОБА_3фактично не виплачувалась з грудня 2013 р.,при оформленні позивачкою відпустки по догляду за дитиною у липні 2015 р.заборгованість по зарплаті також виплачено не було. Про розмір заборгованості по заробітній платі станом на січень 2015 р.підприємство видавало довідку,завірену підписом уповноваженої на той час особи. Після зміни керівництва,довідку про заробітну плату з січня по липень 2015 р. підприємство не видає,тому позивач самостійно була змушена зробити розрахунок заборгованості на підставі податкових звітів підприємства про нараховані їй доходи,іншої суми відповідач не розрахував.Просить стягнути суму заборгованості по заробітній платі 45 753 гр.88 коп. на користь позивачки.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судової повістки на адресу місця знаходження відповідача відповідно до ч.8 ст.74 ЦПК України.

Зазначені виклики були повернуті до суду із зазначенням про закінчення терміну їх зберігання на установі пошти.

За відсутності заяви відповідача про зміну місця знаходження,судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України в зв*язку з неявкою без поважних причин в судове засідання відповідача,належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,заслухавши позивача та її представника,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

За положеннями ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За нормами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі наказу № 1/1-К від 04.01.2010 р., позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем,де працює на посаді начальника планово-економічного відділу,про що надана копія наказу та трудової книжки ОСОБА_1

З 01.07.2015 р.на підставі наказу № 01/07 позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років,про що надана копія наказу.

Згідно штатного розпису,на підприємстві наявна посада начальника планово-економічного відділу із посадовим окладом з 20.02.2014 р.1300 гр.постійна частина та 1300 гр.змінна частина;з 01.02.2015 р.з посадовим окладом 3000 гр. постійна частина та 3000 гр.змінна частина.

Таким чином,позивач підтвердила доказами,що виконує на підприємстві роботу на посаді ,яка наявна у штатному розписі,з нарахуванням їй заробітної плати,встановленої штатним розписом,іншого по справі не встановлено.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі підтверджується довідкою від 02.02.2015 р.,згідно якої за період з 01.12.2013 р.по 01.01.2015 р.ОСОБА_1була нарахована,але не виплачена заробітна плата у розмірі 23421 гр.87 коп.

Недостовірність даної довідки на час розгляду справи об*єктивно нічим не підтверджена.

За період з січня 2015 р.по 30.06.2015 р.позивачем самостійно розрахована заборгованість по заробітній платі через відмову відповідача надати відповідну довідку,розмір якої становить до виплати 24905 гр.34 коп.(з розрахунку 30847 гр.83 коп.нарахованої заробітної плати-утримання податків та зборів 5942 гр.49 коп.),підставою для чого є відомості від 10.11.2015 р.про розмір виплачених ОСОБА_1доходів у виді заробітної плати за основним місцем роботи,надані ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя.

Всього заборгованість підприємства перед ОСОБА_1за період з 01.12.2013 р.по 30.06.2015 р.по заробітній платі становить 45753 гр.88 коп.(з розрахунку 23421 гр.87 коп.+ 24905 гр.34 коп.)

Жодних доказів виконання відповідачем обов*язку по виплаті заробітної плати ОСОБА_1за вказаний період у повному обсязі в матеріалах справи немає.

Таким чином,порушення трудових прав позивача при розгляді даної справи повністю підтверджено доказами,які не викликають сумніву щодо їх достовірності та у сукупності вони підтверджують заявлений позов,який суд задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір в сумі 1218 гр.,від попередньої сплати якого позивач звільнений.

На підставі ст.43 Конституції України, ч. 3 ст. 15,ст.24 Закону України «Про оплату праці»,ст.94,115 КЗпП України, ст.3,10,11,57,60,88,212-215,218,224-225,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державне спеціалізоване ремонтно-будівельне та монтажно-налагоджувальне управління «Запоріжжякомунекологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі -задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Державне спеціалізоване ремонтно-будівельне та монтажно-налагоджувальне управління «Запоріжжякомунекологія»,місце знаходження м.Запоріжжя,вул.Теплобудівна 20,код ЕДРПОУ 20476555 , на користь ОСОБА_1,ІПН НОМЕР_1,яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2013 р.по 30.06.2015 р.в сумі 45753 (сорок п*ять тисяч сімсот п*ятдесят три)гривні 88 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Державне спеціалізоване ремонтно-будівельне та монтажно-налагоджувальне управління «Запоріжжякомунекологія»,місце знаходження м.Запоріжжя,вул.Теплобудівна 20,код ЕДРПОУ 20476555,в дохід держави судовий збір в сумі 1218(одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко