Провадження номер 2/741/184/15
Справа № 741/487/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2015 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є співвласником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є колишньою дружиною її сина ОСОБА_8, шлюб між ними розірвано рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2013 року. У вказаному будинку ОСОБА_3 не проживає більше десяти років. Тому позивач просила судовим рішенням визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, але 20 травня 2015 року подала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу без її участі.

Допитана у судовому засіданні 27 квітня 2015 року свідок ОСОБА_13 дала показання, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2. Свідок підтвердила, що вона знає, що в будинку ОСОБА_2 зареєстрована колишня дружина її сина - ОСОБА_3. Їй достовірно відомо, що ОСОБА_3 у будинку ОСОБА_2 не проживає більше десяти років.

Допитана у судовому засіданні 27 квітня 2015 року свідок ОСОБА_15 дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_13

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнала позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий