У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення грошових коштів за договором відкриття та обслуговування поточного рахунку, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2013 року між нею та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

Після народження 5 березня 2014 року дитини Богунське районне управління праці та соціального захисту населення у м. Житомирі перерахувало на відкритий рахунок у банку передбачену їй допомогу в розмірі 11 180 грн.

Крім того, 7 травня 2014 року, 10 червня 2014 року, 9 липня 2014 року, 7 серпня 2014 року, 8 жовтня 2014 року, 7 листопада 2014 року та 9 грудня 2014 року на даний картковий рахунок надходила одноразова допомога в розмірі 860 грн.

У грудні 2014 року вона з'ясувала, що відкритий банком рахунок є заблокованим і лише після звернення до адміністрації відповідача через касу вона отримала 15 січня 2015 року - 200 грн, 19 січня 2015 року - 500 грн, 26 січня 2015 року - 500 грн. Отже, банк умови договору не виконав і на день звернення до суду заборгував їй грошові кошти в розмірі 13 820 грн 29 коп., що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку за період з 1 грудня 2014 року до 31 грудня 2014 року, які відмовляється повернути у добровільному порядку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь грошові кошти в розмірі 13 820 грн 29 коп. та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди за неправомірні дії відповідача.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 13 820 грн 29 коп., які знаходяться на поточному рахунку ОСОБА_3 на умовах договору від 26 грудня 2013 року. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Отже, судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржуються, тому в цій частині судові рішення в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що банк не виконав свої зобов'язання за договором банківського рахунку, тому стягнув з нього відповідну заборгованість.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що банк не повідомляв суд першої інстанції та позивача про запровадження тимчасової адміністрації, у зв'язку з чим остання була позбавлена можливості скористатися своїм правом про заміну первісного відповідача належним відповідачем, передбаченим ст. 33 ЦПК України, а суд прийняти відповідне рішення. Разом з тим Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ «Укрексімбанк» частково виплатив належні позивачу кошти, що підтверджується листом його представника.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банка» та ОСОБА_3 був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

Після народження позивачкою дитини Богунське районне управління праці та соціального захисту населення у м. Житомирі перерахувало до ПАТ «Дельба Банк» допомогу при народженні дитини в розмірі 11 180 грн, які 23 квітня 2014 року поступили на рахунок її картки.

Також 7 травня 2014 року, 10 червня 2014 року, 9 липня 2014 року, 7 серпня 2014 року, 8 жовтня 2014 року, 7 листопада 2014 року та 9 грудня 2014 року на картковий рахунок ОСОБА_3 надходила одноразова допомога у розмірі 860 грн.

14 грудня 2014 року під час користування карткою позивач дізналася, що вона є заблокованою.

29 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до адміністрації банку з письмовою заявою про вирішення питання з виплатою соціальних виплат на дитину та отримала відповідь, яка не вирішила проблему з отримання коштів.

Проте 15 січня 2015 року через касу банку їй виплачено 200 грн, 19 січня 2015 року - 500 грн, 26 січня 2015 року - 500 грн.

На підставі постанови правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким у період з 3 березня 2015 року до 2 червня 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», а в подальшому продовжено до 2 вересня 2015 року та до 2 жовтня 2015 року.

Отже, починаючи з 3 березня 2015 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Так, судом апеляційної інстанції було встановлено, що 20 липня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через публічне акціонерне товариство «Укрексімбанк» виплачено ОСОБА_3 грошові кошти, що знаходились в ПАТ «Дельта Банк» на рахунку за договором від 26 грудня 2013 року в розмірі 13 799 грн 69 коп.

При цьому апеляційний суд не звернув увагу на те, що згідно з випискою за операціями по картковому рахунку за договором від 26 грудня 2013 року, укладеним з ОСОБА_3, станом на 2 березня 2015 року залишок на рахунку становить 13 783 грн 94 коп, а не 13 820 грн 29 коп.

Також суд не врахував, що кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Отже, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з договору банківського рахунку та дійшов передчасного висновку про залишення в силі рішення суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційного суду в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 13 820 грн 29 коп., які знаходяться на поточному рахунку ОСОБА_3 на умовах договору від 26 грудня 2013 року підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, судом належним чином не встановлені.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення грошових коштів за договором відкриття та обслуговування поточного рахунку скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик