гСправа № 358/479/13-ц Провадження № 6/358/27/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи Ведмеденка О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі справу за заявою ОСОБА_3 про зняття обмежень у виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник (боржник) ОСОБА_3 звернувшись до суду із заявою, просить скасувати обмеження у виїзді за межі України, накладені на нього ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 08.04.2013 року по справі № 358/479/13-ц в рамках виконавчого провадження № 32741230, посилаючись на те, що 30.10.2013 року державним виконавцем ВДВС Богуславського РУЮ в Київській області було винесено постанову про повернення виконавчого стягувачу та визначено строк для повторного пред'явлення виконавчого документу до 30.14.2014 року. Однак стягувач даний строк пропустив, із заявою про поновлення строку для примусового пред'явлення виконавчого документу до суду не звертався, і тому відсутні підстави для примусового стягнення боргу з заявника. Виконавче провадження станом на сьогодні відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» є завершальним та таким, що поновленню не підлягає, тому існування обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставними. Вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду з України, яке було накладене на нього судовим рішенням може бути скасовано лише в судовому порядку, оскільки це передбачено п.3 розділу III спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ від 07.01.2014 року № 288/5/102 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби України та органів державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 просив заяву задовольнити, посилаючись на вищевказані обставини.

Представник заінтересованої особи - відділу ДВС Богуславського РУЮ в Київській області Ведмеденко О.Д. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Український Страховий Дім» в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали подання про заборону виїзду за кордон України та матеріали цієї заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 18.04.2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства «Український страховий дім» 13143, 32 грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди та 251, 43 грн. судових витрат, а всього 13394,75 грн. (а.с.98). Оскільки дане рішення суду набуло чинності, 23.06.2011 року Богуславським районним судом Київської області видано виконавчий лист (а.с.104), на підставі якого, 28.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.112). Однак, боржник ОСОБА_3 ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконав рішення суду, тому на підставі подання державного виконавця, 08.04.2013 року винесено ухвалу суду, згідно якої останнього було обмежено у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості по виконавчому листу, виданого Богуславським районним судом Київської області (а.с.116). В зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації і у нього відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, та здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, державний виконавець, керуючись п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», 20.10.2013 року виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, роз'яснивши про право на повторне пред'явлення виконавчого документу для виконання в строк до 20.10.2014 року (а.с.123).

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Не дивлячись на вищевказану норму Конституції та положення процесуального права, боржник ОСОБА_3 достовірно знаючи про рішення Богуславського районного суду Київської області від 18.04.2011 року, згідно якого він повинен відшкодувати стягувачу матеріальну шкоду та судові витрати, однак не виконавши дане рішення суду, оскільки не погасив борг, боржник 05.04.2015 року звернувся до суду з даною заявою, в якій по суті просить скасувати ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 08.04.2013 року (що набула чинності), згідно якої його обмежили у праві виїзду за межі України до повного погашення боргу, без посилання на конкретні норми матеріального та процесуального права, якими регулюються та вирішуються дані правовідносини.

Згідно п.1.7 п.11.4 наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» зазначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про:

повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі частини першої статті 48 Закону;

закінчення виконавчого провадження на підставі п.п 1-6, 8-9, 11-14 ч.1 ст. 49 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Згідно узагальнення Верховного Суду України від 01.02.2013 року про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено, що у разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч.1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV, державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття боржника з контролю.

Однак, деякі суди помилково, у непередбачений законом спосіб, виносять ухвали про зняття обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з погашенням боржником своїх зобов'язань.

На підставі викладеного вище слід дійти такого висновку: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Враховуючи вищевказані обставини, суд роз'яснює заявнику, що для того, щоб позитивно було вирішено питання щодо припинення обмеження у праві виїзду за межі України, йому необхідно у відповідності до глави 9 Закону України «Про виконавче провадження», оскаржити постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 20.10.2013 року, погасити заборгованість сплативши кошти на користь стягувача, і лише після цього у державного виконавця виникне право на винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для зняття боржника з контролю.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про зняття обмежень у виїзду за межі України не підлягає задоволенню, оскільки відсутні правові підстави щодо її вирішення у судовому порядку.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.10, 14, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування обмеження у виїзді за межі України, накладені ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 08.04.2013 року по справі №358/479/13-ц в рамках виконавчого провадження № 32741230, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення або отримання копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Текст повного рішення виготовлено 18 травня 2015 року.

Головуючий: суддя В. М. Корбут