Справа №489/2916/14-ц 21.05.2015 21.05.2015 21.05.2015
Провадження № 22ц/784/1325/15 Суддя першої інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю представника державної виконавчої служби - Суслової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року за поданням Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (надалі - ДВС) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 квітня 2015 року ДВС звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Свої вимоги заявник мотивував тим, що у ДВС на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №44699185 про стягнення з ОСОБА_3 на користь банківських установ боргу.

Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень були направлені боржниці, проте в добровільному порядку ОСОБА_3 виконувати рішення судів не бажає.

Піс час виконання рішень судів державним виконавцем було встановлена відсутність у боржниці банківських рахунків та зареєстрованих транспортних засобів.

Між тим, як вбачається з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 вересня 2014 року ОСОБА_3 на праві власності належить ? частка АДРЕСА_1, в якій вона зареєстрована.

Неодноразово державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено виходи за адресою його реєстрації, проте на час виходу квартиру ніхто не відчиняв, перевірити майновий стан виявилось неможливим.

Крім того на адресу боржника державним виконавцем неодноразово направлялась вимога про необхідність його присутності за місцем проживання для вчинення виконавчих дій. Проте, такі вимоги боржником виконано не було, що на думку державного виконавця, свідчать про умисне ухилення боржниці від виконання покладених на неї зобов'язань.

Посилаючись на викладене, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документі до виконання зведеного виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року в задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ДВС просила скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги подання в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що заочним рішенням Ленінського районного суду від 1 липня 2014 року з ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 15 142 грн. 39 коп. На виконання цього рішення було отримано виконавчий лист та порушено виконавче провадження № 44480898, яке було об'єднано з іншими виконавчими провадженнями у зведене виконавче провадження № 44699185, де боржником є ОСОБА_3 (а.с 120 -128).

Згідно ст. 377-1 ЦПК України судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду особи за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст.122 ЦПК України на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом суддя відкриває провадження у цивільній справі (а у випадках, передбачених законом, відмовляє у відкритті провадження), про що постановляє відповідну ухвалу. Зазначена норма закону є обов'язковою і при розгляді справ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що судом було розглянуто подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без постановлення ухвали щодо відкриття провадження у справі та призначення подання до розгляду в судовому засіданні.

За такого, доводи скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавства заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що зазначена ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального закону, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді