Справа № 183/4313/15
Провадження № 2/183/2537/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем - Данильченко Т. В.,

за участі представника позивача Напханька В. П.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" до ОСОБА_2, третя особа Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та скасування реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13 липня 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 10 вересня 2004 року за Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз», яке 12 липня 2010 року перетворено в ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз», було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1. 24 листопада 2004 року рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів було надано статус службової 1-кімнатній квартирі АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_3, як працівнику Новомосковського УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» службову житлову площу за цією адресою.

На підставі ордера № 67 серія А від 30 листопада 2004 року, виданого виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів, ОСОБА_3 було надано право зайняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, в яку він вселився та де був зареєстрований. Будь-яким іншим особам, крім ОСОБА_3 право на вселення цим ордером надано не було.

У грудні 2014 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» стало відомо, що всупереч зазначеному Порядку ОСОБА_2 без згоди ПАТ «Дніпропетровськгаз», яке є власником квартири АДРЕСА_1, вселилась в зазначену квартиру та була зареєстрована в ній.

17 лютого 2015 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» звернулось до ОСОБА_2 з листом, в якому запропонувало їй добровільно до 01 березня 2015 року звільнити вищевказану квартиру, оскільки підприємство має намір використовувати її для власних потреб. Але добровільно виселятися відповідач не бажає.

Згідно довідки КП «Трубник» станом на 16 квітня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі.

Вселившись в квартиру, ОСОБА_3 не уклав договору найму жилого приміщення із власником квартири, а тому не набув в повній мірі прав наймача.

Рішення про вселення в службову квартиру ОСОБА_2 власником не приймалося.

На даний час відповідач продовжує проживати за вказаною адресою і, незважаючи на вимоги ПАТ «Дніпропетровськгаз» про звільнення житла, не бажає звільняти його добровільно.

ОСОБА_2 не є власником квартири АДРЕСА_1, не була вказана в ордері серед осіб, які мають право на вселення до цієї квартири, договорів найму або оренди вказаної квартири з ПАТ «Дніпропетровськгаз» вона не укладала, всупереч нормам діючого законодавства без відома та згоди власника вселилась в зазначену квартиру та була зареєстрована в ній, тобто не набувала та не має законного права на користування зайнятим нею жилим приміщенням, добровільно звільнити його не бажає. А тому позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та скасування її реєстрації за цією адресою.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що її чоловік пропрацював на підприємстві позивача 25 років, в тому числі 10 років з моменту видачі йому ордеру на жиле приміщення. Ремонт у спірній квартирі зроблений повність за її кошти та кошти її померлого чоловіка ОСОБА_3 Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

ПАТ "Дніпропетровськгаз" є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9, 8).

ОСОБА_3 працював на підприємстві позивача, що визнано сторонами і не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. У зв'язку з цим, як вбачається з ордеру № 67 серія А від 30 листопада 2004 року, виданого виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів на підставі рішення виконкому Новомосковської міської ради депутатів від 24 листопада 2004 року № 902, ОСОБА_3 було надано право зайняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 124 Житлового кодексу України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 125 Житлового кодексу України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема, членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення.

Відповідно до п. 34 Постанови Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення» робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Виселення провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 35 Постанови Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення» без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у пункті 34 цього Положення, не може бути виселено, зокрема, членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення.

15 червня 2010 року відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується відповідним штампом в паспорті відповідача.

Згідно повідомлення КП «Трубник» № 35 від 16 квітня 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована дружина наймача ОСОБА_2, 1970 року народження (а.с. 12), що також підтверджується штампом в паспорті відповідача. Наймач квартири - ОСОБА_3, 1962 року народження, знятий з реєстраційного обліку 05 лютого 2015 року.

В січні 2015 року ОСОБА_3 помер, що також визнано сторонами у справі і доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 є членом сім'ї померлого працівника позивача, якому було надано службове жиле приміщення.

Обставин, за яких відповідач може бути виселена зі службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, судом не встановлено, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки позовні вимоги про скасування реєстрації відповідача у спірній квартирі є похідними вимогами від вимог про виселення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічному акціонерному товариству по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" до ОСОБА_2, третя особа Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та скасування реєстрації - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна