Справа № 359/632/15 Головуючий у І інстанції Муранова - Лесів І.В.
Провадження № 22-ц/780/2727/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 38 20.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі -Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області , Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач звернувся із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що є спадкоємцем четвертої черги після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Мирне Бориспільського району Київської області.

Позивач стверджує, що ОСОБА_4 одружився з його матір'ю ОСОБА_5

28 грудня 1972 року. Після одруження його матері і громадянина ОСОБА_4, позивач з 1972 року по 1982 рік проживав з ними та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Після того, як мати позивача захворіла, він звільнився з роботи та постійно доглядав за нею до дати її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, та отримував допомогу по догляду за інвалідом 1 групи.

Позивач стверджує, що після смерті матері є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, за яким він постійно доглядав, ходив до нього кожного дня, а його сім'я готувала ОСОБА_4 їжу. Позивач зазначає, що у його вітчима ОСОБА_4 була земельна ділянка розміром 1,59 умовних кадастрових гектарів, надана спадкодавцю як члену колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Мирнинське», що підтверджується сертифікатом на право земельну частку від 10 червня 1997 року, виданим на підставі рішення №237 Бориспільської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року. Позивач зазначає також, що на дату відкриття спадщини 13 травня 1999 року Сертифікат було загублено працівниками ВАТ «Мирнинське», тому він не зміг подати заяву про прийняття спадщини та отримати спадщину у встановлений законом строк, а після того, як у 2012 році ВАТ «Мирнинське» знайшов Сертифікат, позивач неодноразово звертався до Мирненської сільської ради, де йому відмовили у прийнятті документу у зв'язку з необхідністю поновити строки на прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину та що інших спадкоємців крім нього не має, а також вважає, що відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України до таких правовідносин мають застосовуватись правила Книги шостої Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Позивач також стверджує, що після смерті ОСОБА_4 залишився заповіт, однак жодна особа не приймала спадщину за заповітом, так як спадкове майно, що було зазначено у заповіті було подаровано відповідно до договору дарування, а також вважає, що строк звернення за прийняттям спадщини був ним пропущений з поважних причин, так як на момент прийняття спадщини він не мав правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 у віці 80 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області 13 травня 1999 року було зроблено відповідний актовий запис №11 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином дружини спадкодавця - ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) , з якою спадкодавець ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1972 року по дань смерті матері позивача - ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_2, та про смерть матері позивача ОСОБА_6 серії

НОМЕР_3 (а.с.7,10,26).

Відповідно довідок Бориспільської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса ОСОБА_7 Бориспільського районного нотаріального округу Київської області , архівної довідки Київської обласної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, не заводилась (а.с.76,80,99).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №39647426 від 17.02.2015 року за вказаними параметрами запиту щодо спадкодавця ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.77).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39652140 від 17.02.2015 року за вказаними параметрами запиту щодо спадкодавця ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про чинні заповіти, посвідчені Мирненської сільською радою Бориспільського району Київської області від 13.07.1994 року реєстровий №66, від 08.07.1996 року реєстровий №49, від 19.03.1997 року реєстровий №32 (а.с.78-79).

Копії вищезазначених заповітів були надані суду позивачем та приєднані до матеріалів справи (а.с.73,74-75,84).

Відповідно до заповіту від 13 липня 1994 року, посвідченого секретарем Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, реєстровий №66, ОСОБА_4 , що мешкає в с.Мирне Бориспільського району, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: частину належної йому квартири, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_4) заповів ОСОБА_8; належний йому на праві особистої власності мотоцикл модель Дніпро-12 1978 року випуску, двигун №11014, коляска-мотоцикл з коляскою, рама б/н, колір чорний, державний номерний знак НОМЕР_5 заповів позивачу ОСОБА_2 (а.с.73).

Згідно із заповітом від 08 липня 1996 року, посвідченого секретарем Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, реєстровий №49, спадкодавець ОСОБА_4 , що мешкає в с.Мирне, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: частину належної йому приватизованої квартири, що знаходиться в в АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_4) заповів своїй дочці ОСОБА_9 (а.с.84).

За змістом заповіту від 19 березня 1997 року, посвідченого секретарем Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, реєстровий №32, спадкодавець ОСОБА_4, що мешкає в с.Мирне Бориспільського району, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: частину належної йому приватизованої квартири, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності НОМЕР_4 від 23.02.1994 року) заповів ОСОБА_8 (а.с.74-75).

Відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого

10 червня 1997 року на підставі рішення №237 Бориспільської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року №237 та зареєстрованого 10.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_7, спадкодавцю ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Мирненське» розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.8).

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 , 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України він набрав чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року ; у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 Цивільного кодексу УРСР.

Посилання позивача як в позові , так і в апеляційній скарзі на вимоги чинного Цивільного кодексу України в обґрунтування того, що він є спадкоємцем четвертої черги, оскільки чинний на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є безпідставними , оскільки Цивільний кодекс УРСР не передбачав такої черги спадкоємців, а також не передбачав права на спадкування за особами, які постійно проживали разом із спадкодавцем, за виключенням непрацездатних осіб, які перебували на утриманні спадкодавця (ст.531 ЦК УРСР).

Як встановлено судом першої інстанції , і цього не заперечував позивач , він не був всиновлений ОСОБА_4, на момент смерті спадкодавця не був непрацездатною особою та не перебував на його утриманні, є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом від

13 липня 1994 року, реєстровий №66 (а.с.73).

Як встановлено судом першої інстанції ,відповідно до заповіту від 13 липня 1994 року, реєстровий №66, а також інших двох чинних на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 заповітів, спадкодавець не розпорядився своїм правом на земельну частку (пай) , яка перебуває у колективній власності ВАТ «Мирненське».

Крім того як встановлено судом першої інстанції, у спадкодавця ОСОБА_4 є рідні син і дочка, які згідно з вимогами чинного на момент відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР є спадкоємцями першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР). Даної обставини позивач не заперечував , при цьому пояснив,що про дітей нічого невідомо із 1972 року.

Відповідно до ч.1 ст.537 Цивільного кодексу УРСР частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді відсутні відомості щодо прийняття спадщини спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4, суд вірно виходив із вимог ст.555 Цивільного кодексу УРСР, а саме, пункту 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, відповідно до якої встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

З урахуванням встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, з урахуванням вимог цивільного законодавства, суд прийшов до вірно висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає ,що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2015 року - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді