У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Нижньовербізька сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області, про скасування державних актів на право приватної власності на землю та усунення перешкод у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом. Зазначали, що вони проживають АДРЕСА_1, є сусідами відповідачів. Відповідно до плану-схеми розташування земельної ділянки, генерального плану забудови села вул. Руднєва має ширину 6 м для проїзду транспорту. Посилаючись на те, що відповідачі на зазначеній дорозі облаштували город, де вирощують сільськогосподарські культури, посадили дерева, збудували сарай, що унеможливлює використання цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням, просили задовольнити позов.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що земельна ділянка площею 0,2590 га в с. Нижній Вербіж належить ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності серії НОМЕР_1 від 14 лютого 1997 року, а земельна ділянка площею 0,2889 га в с. Нижній Вербіж - ОСОБА_6 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 2 лютого 1997 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З матеріалів справи, зокрема акта від 6 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зверталися до Нижньовербізької сільської ради та просили зробити заїзд з вулиці Українська на вулицю Руднєва. Комісією сільської ради у зв'язку з тим, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 добровільно виділили 3 м із належних їм земельних ділянок було вирішено зробити пішохідний перехід з вул. Українська на вул. Руднєва. В акті зазначено, що облаштувати проїзд без згоди відповідачів неможливо, оскільки він там ніколи не існував, а земельні ділянки, на яких позивачі просили влаштувати проїзд, на праві власності належать відповідачам (а. с. 8).

Встановивши, що відповідачі в добровільному порядку надали позивачам дозвіл на піший прохід через свої земельні ділянки шириною 3 м, що підтверджується вказаним актом, а доказів про те, що Нижньовербізькою сільською радою виділялась земельна ділянка для облаштування проїзду з вул. Українська на вул. Руднєва та що при видачі державних актів відповідачам порушені права позивачів, не надано, суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Будь-які докази, які б свідчили, що на земельних ділянках, переданих у власність відповідачам, проходила дорога або ж така передбачена генеральним планом забудови с. Нижній Вербіж у справі відсутні, таке спростовується зазначеним актом.

Викладені в оскаржуваних рішеннях висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушення норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Виходячи з положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги і скасування судових рішень, ухвалених згідно із законом.

Оскільки оскаржувані рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то підстави для їх скасування і задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук