АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/57/15 Справа № 423/2244/12 Головуючий у 1 й інстанції - Ковальчук Т.А. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Ерсте Банк» звернулося до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23969,92 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк» посилається на те, що 01.12.2011 року між сторонами укладено кредитний договір № 014/ZAZ8HZ/3/001, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 19 000 грн. із розрахунку 34 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 20 числа кожного місяця, згідно з графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, тому станом на 17.08.2012 року заборгованість відповідача перед банком складає 23969,92 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 19000грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4663,67 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 85,95 грн., пеня за прострочення сплати по відсоткам у розмірі 220,30 грн.

Оскільки відповідач не реагує на повідомлення позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором, позивач змушений був звернутись до суду з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, звернувшись з зустрічним позовом до ПАТ «Ерсте Банк» про визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що він не укладав з ПАТ «Ерсте Банк» кредитний договір № 014/ZAZ8HZ/3/001.

ПАТ «Фідокомбанк» позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року відмовлено ПАТ «Фідокомбанк» у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання недійсним кредитного договору задоволені.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що висновком судової почеркознавчої експертизи № 1891-13 від 14 жовтня 2013 року встановлено, підписи від імені ОСОБА_5 у кредитному договорі № 014/ZAZ8HZ/3/001 від 01.12.2011 року виконані не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (а. с. 134-141).

Враховуючи висновки зазначеної експертизи суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання кредитного договору недійсним, оскільки ОСОБА_5 не підписував кредитний договір, зазначений договір укладено без вільного волевиявлення позивача, як сторони правочину, у зв'язку із чим банк не може вимагати виконання зобов'язання від ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ПАТ «Фідокомбанк» ставить питання про скасування зазначеного рішення суду як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі, відмовивши в позові ОСОБА_5

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 203, 215, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів, що відповідач підписав кредитний договір та отримав кредитні кошти.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що суд помилково взяв до уваги висновок судової почеркознавчої експертизи, оскільки вона призначена з порушенням порядку відібрання зразків підпису, не можуть бути підставою для скасування рішення суду з наступних підстав.

В апеляційному суді за клопотанням представника позивача була призначена повторна судово-почеркознавча експертиза.

Відповідно до висновку №126-15 від 05.02.2015 року, підпис від імені ОСОБА_5 в графах «Від Позичальника», «01 грудня 2011 року» та «Підпис» на: першому, другому та третьому аркушах кредитного договору з фізичною особою №014/ZAZ8HZ/3/001 від 01.12.2011 року; першому та другому аркушах Додатку №2 до кредитного договору з фізичною особою №014/ZAZ8HZ/3/001 від 01.12.2011 року (графік погашення); першому аркуші Додатку №1 кредитного договору з фізичною особою №014/ZAZ8HZ/3/001 від 01.12.2011 року (повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту); першому-сьомому аркушах Правил надання та обслуговування кредиту для споживчих потреб в АТ «Ерсте Банк»; першому аркуші Договору № 7663 на відкриття та ведення поточного рахунку - виконані не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням його справжнього відпису ОСОБА_5 (а.с.178-186).

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_5 при оформленні кредиту надав банку документи, зокрема паспорт, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ОСОБА_5 пояснив, що паспорт на його ім'я був загублений та йому виданий новий.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 жодного місячного платежу не здійснив, що підтвердив в апеляційному суді представник позивача.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте докази, які б спростовували висновки експертизи та підтверджували те, що саме ОСОБА_5 уклав кредитний договір і отримав кредитні кошти, суду не надані.

Інші доводи, приведені в апеляційних скаргах, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Справа судом 1-ї інстанції розглянута в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» - відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Е.І. Григорченко

Судді: Н.О. Кочкова

І.Ю. Ткаченко