У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Управління Державної міграційної служби у Полтавській області, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про припинення права на частку у праві спільної часткової власності, визнання права власності, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_7, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про припинення права власності на 1/6 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, стягнення з них на користь ОСОБА_8 компенсації за 1/6 частини спірного домоволодіння в розмірі 16 528 грн, визнання за кожним з них права власності на 1/12 частини домоволодіння із зобов'язанням відділу ГІРФО Київського району ГУ МВС України у Полтавській області зняти відповідачів з реєстрації за адресою спірного домоволодіння, мотивуючи свої вимоги неможливістю поділу в натурі спірного домоволодіння та незначною часткою у власності відповідача ОСОБА_8

У серпні 2014 року ОСОБА_8 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та просила суд зобов'язати відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом надання їй ключів від замка на двері, яка веде з тамбуру до житлових приміщень у будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати останніх не чинити їй перешкоди у користуванні житловими та надвірними будівлями шляхом встановлення замків без надання їй ключів від них.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_6 усунути ОСОБА_8 перешкоди у користуванні власністю шляхом надання ОСОБА_8 ключів від будинку АДРЕСА_1, а саме від замка на дверях, що влаштовані у тамбурі до житлових приміщень будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким припинено право власності на 1/6 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 компенсацію за 1/6 частини спірного домоволодіння у розмірі 16 528 грн. Визнано право власності по 1/12 частини домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та за ОСОБА_6 Визнано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такими, що підлягають зняттю з реєстрації по АДРЕСА_1 відділом ГІРФО Київського району УДМС України у Полтавській області. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено за їх безпідставністю. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення первісних позовних вимог, апеляційний суд, виходив з того, що відповідач ОСОБА_8 є власником 1/6 частини спірного домоволодіння, її частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, таке припинення не завдасть істотної шкоди її інтересам, ізольованого приміщення, яке б відповідало частці відповідача ОСОБА_8 у домоволодінні не має, а тому спільне володіння і користування майном є неможливим.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 вересня 1980 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_10 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_12 1/3 частини домоволодіння № 11, розташованого по АДРЕСА_1, а ОСОБА_8 - 1/6 частини зазначеного домоволодіння (а.с. 17). Свідоцтво про право власності на 1/2 частини житлового будинку видано на ім'я дружини померлого - ОСОБА_10

Згідно з договором дарування частки житлового будинку, укладеного 08 жовтня 2011 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а.с. 9-10) останній отримав у дар 1/2 частини житлового будинку № 11, з відповідною часткою господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На підставі договору дарування частки житлового будинку, укладеного 10 жовтня 2011 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с. 13-14), останній отримав у дар 1/3 частини житлового будинку № 11, з відповідною часткою господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1.

З висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 84-14 від 21 листопада 2014 року, складеного судовим експертом - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13, залишкова вартість житлового будинку літ. «А», що розташований по АДРЕСА_1 складає 66 280 грн. Вартість 1/6 частини житлового будинку літ. «А» складає 11 047 грн. Ринкова вартість домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 складає: 374 483 грн. Ринкова вартість 1/6 частини домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 складає 62 414 грн. Враховуючи норми ДБН, виділити 1/6 частини у житловому будинку як із господарськими будівлями і спорудами, так і без господарських будівель і споруд, за адресою спірного домоволодіння не є можливим (а.с. 141-153).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 02 жовтня 2013 року (а.с. 110-112) у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про припинення права власності, сплату грошової компенсації, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, позов ОСОБА_8 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом надання ОСОБА_8 ключів від вхідної двері будинку АДРЕСА_1. Зі змісту цього рішення вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2013 року за клопотанням позивачів ОСОБА_7, ОСОБА_6 позовна заява останніх до ОСОБА_8 про припинення права власності, сплату грошової компенсації, визнання права власності залишена без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Однак надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині первісних позовних вимог та ухвалюючи рішення про задоволення цих вимог, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України не повністю встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, дійшовши передчасного висновку, що припинення права власності відповідача ОСОБА_8 на її частку у спільному майні, не завдасть їй істотної шкоди, оскільки відповідачі тривалий час проживають зі своїми родинами за іншими адресами, будь-яких дій, пов'язаних з утриманням спірного майна не вчиняють, при цьому не перевірив чи дійсно припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть їй істотної шкоди, чи є у відповідачів інше житло чи згодна відповідач ОСОБА_8 на отримання компенсації за свою частку майна.

Обмежуючи право ОСОБА_8 та приймаючи до уваги при цьому інтереси позивачів ОСОБА_7, ОСОБА_6 (1/2 та 1/3 частин майна), апеляційний суд залишив поза увагою доводи ОСОБА_8 щодо відсутності у неї іншого житла, не звернув уваги, що правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року (№6-68цс14), право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Визначаючись з розміром компенсації частини спірного домоволодіння, яку позивачі просять стягнути на користь відповідача ОСОБА_14, апеляційний суд взяв до уваги висновок судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 84-14 від 21 листопада 2014 року, складений судовим експертом - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 (а.с. 141-153), зі змісту якого вбачається, що при виконанні експертизи було використано лише копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 74-78), при цьому не з'ясовано чи всі розташовані за адресою спірного домоволодіння господарські будівлі та надвірні споруди складають масу спірного майна.

Водночас, вирішуючи питання щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, апеляційний суд залишив поза увагою, що такий територіальний орган до участі у справі залучений в якості третьої особи, передчасно поклавши на нього зобов'язання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зустрічних позовних вимог та відмовляючи у їх задоволенні, апеляційний суд залишив поза увагою, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 02 жовтня 2013 року (а.с. 110-112), яке вступило в законну силу, аналогічні позовні вимоги між тими ж сторонами було розглянуто та за результатами розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено, проте вказаній обставині апеляційним судом не було надано жодної правової оцінки.

Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду повинно бути скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який повинен урахувати зазначене та вирішити справу відповідно до викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області 21 травня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук