Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/236/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальчук С.Я. Доповідач Дуковський О. Л.
У Х В А Л А

Іменем України

17.02.2015року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого: Дуковського О. Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на час навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на час навчання.

Позивачка позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхньої дитини - ОСОБА_4, 1996 року народження, допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. На даний час донька навчається на третьому курсі Гайворонського політехнічного коледжу на денній формі навчання, навчатися буде до 30.06.2015 року.

ОСОБА_3 вважає, що відповідач у відповідності до ст. 199 СК України як батько дитини зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину до досягнення нею двадцяти трьох років на період навчання, оскільки має таку можливість.

Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки - ОСОБА_2 до закінчення її навчання, тобто до 30.06.2015 року.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача на місяць, починаючиз 21.11.2014 року і до закінчення навчання до 30.06.2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову. Посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення у справі, неправильно досліджено докази, які були ним надані до суду, а саме докази, що він не має змоги надавати повнолітній дочці матеріальної допомоги на час її навчання. Зазначає, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а дружина його не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною , також утримує батька дружини, який є похилого віку та потребує постійного догляду. Вважає, що позивачка та повнолітня донька мають краще матеріальне становище ніж він.

Позивачка заперечує щодо задоволення апеляційної скарги , а рішення суду вважає законним. У своїх запереченнях вказує на те, що доводи відповідача є необґрунтованими та зазначає, що відповідач працює та отримує заробітну плату, його дружина доглядає за малолітньою дитиною та отримує допомогу по догляду, а батько дружини у свою чергу також отримує власну пенсію (а.с.47).

Сторони, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися , про час і місце розгляду справи повідомленні належним чином (а.с. 59,60). Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду є законним і обґрунтованим з таких підстав.

Задовольняючи частково позов про стягнення аліментів на дитину на час її навчання суд правильно послався на те, що відповідач є батьком дитини, а тому зобов'язаний утримувати її матеріально на період навчання, що передбачено Сімейним Кодексом України,

Також суд першої інстанції врахував, що на утриманні відповідача знаходяться троє неповнолітніх дітей, непрацююча дружина та батько дружини, який є інвалідом (а.с.11- 18), а тому зменшено стягнення аліментів до 1/6.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК України).

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідачем не надано доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення про часткове задоволення позову було дотримано норми матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: