Справа № 190/602/15-ц
Провадження №2/190/343/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. П»ятихатки

Дніпропетровської області

П'ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач 20.01.2015 року взяв у нього в борг 70 000 грн, які зобов'язувалась повернути до 25.03.2015р., про що ним власноручно була написана розписка. Однак взяте на себе зобов'язання не виконав, гроші в установлений строк не повернув, тому просить стягнути з відповідача 70 000 грн. боргу за договором позики. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 700 грн.

В судове засідання позивач не явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду свого представника ОСОБА_1, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно 20.01.2015 року взяв у позивача в борг 70 000 грн, які зобов»язався повернути до 25.03.2015р. , про що власноручно написав розписку, але борг не повернув в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.01.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір позики, оформлений письмовою розпискою, згідно якої позивач надав в борг відповідачу 70 000 грн., які останній зобов»язався повернути до 25.03.2015р., що підтверджується копією розписки /а.с.3/.

Однак відповідач борг ОСОБА_3 не повернув, що визнано сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та також якості.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт боргового зобов'язання, за яким позикодавцем є ОСОБА_3., а позичальником ОСОБА_2, який умови договору не виконав, борг не повернув, що і дає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 700 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11,61, 212 - 215, ЦПК україни, суд, -

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Лозуватка П»ятихатського району Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 проживаючого по АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користьОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Київ, проживаючого по АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - 70 000 гривень заборгованості за договором позики та 700 гривень сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя