Справа № 492/131/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
26 травня 2015 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку,
Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до повноліття дитини, а також стягнути з нього кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно, посилаючись на те, з відповідачем вона перебувала у шлюбі, від якого народилася зазначена дитина, яка спільно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити. Вона не працює, додаткових доходів, ніж соціальна допомога, не має, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Їй відомо, що відповідач працює, але неофіційно, у зв'язку з чим має нерегулярний мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання, що зумовило її звернення до суду.
Сторони у судове засідання не з'явились. Від позивачки надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки судові виклики надсилались на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Згідно з конвертами, в яких містилися судові повістки, що повернуті до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «немає можливості вручити, за повідомленнями не з'являється», ОСОБА_2 не з'явився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає, у зв'язку з чим, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку та з обов'язком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач ОСОБА_2 є його батьком, а позивачка ОСОБА_1 - матір'ю, які перебували у шлюбі між собою, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно довідки, виданої КП «Житловик», неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матір'ю.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач від виконання цих обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, на що посилалася позивачка та що не спростував відповідач.
Таким чином, враховуючи, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі.
При визначенні ж розміру аліментів суд також у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 600 грн., щомісяця.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому по наявній справі аліменти з відповідача мають бути присуджені з 26.01.2015 р.
Отже суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на утримання дружини, слід звернути увагу на наступне.
Ч. 2 ст. 84 СК України передбачає право дружини на утримання, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.
Принципове положення законодавця, що викладене в ч. 4 ст. 84 СК України полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. Однак, для виникнення вищезазначеного аліментного зобов'язання ч. 4 ст. 84 СК України передбачає наявність такої обов'язкової умови, як спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу дружині.
Позивачка в підтвердження своїх позовних вимог надала суду довідки про те, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Арцизької райдержадміністрації та їй призначено допомогу до 3 років працюючим жінкам в розмірі 130 грн. з 01.03.2015р. до 21.02.2016р., а також призначено допомогу при народженні дитини в розмірі 810 грн. з 01.09.2014р. до 28.02.2015р., загальна сума її доходу за період з 01.09.2014р. до 28.02.2015р. склала 4 860,00 грн., однак позивачкою не надано суду належних, в розумінні ст. ст. 57 - 60 ЦПК України, письмових доказів того, що відповідач, її колишній чоловік, має змогу надавати їй матеріальну допомогу на її утримання, чим позивачка не виконала вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України.
Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позивачка не довела суду наявність у колишнього чоловіка можливості надавати їй матеріальну допомогу, які на думку суду мають виступати в їх сукупності і лише при наявності такої сукупності можливо задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.
Суд також вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 84, 181, 182 -184, 191 СК України,
ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, з індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 26 січня 2015 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Арцизького районного суду