Номер провадження: 22-ц/785/6233/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Желєзнову В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 8 січня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 81400,00 доларів США зі сплатою 10,5% річних за користування коштами строком кредитування до 3 жовтня 2028 року. Для забезпечення виконання кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір від 3 жовтня 2007 року, за яким передано в іпотеку квартиру №30 загальною площею 49,0 кв.м по пр. Добровольського,73 в м. Одесі. Посилаючись на укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договір від 8 грудня 2011 року купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, невиконання умов договору про надання споживчого кредиту, ПАТ «Дельта Банк» в рахунок заборгованості за кредитним договором станом на 12 листопада 2014 року в загальній сумі 2032126,74 грн., просив звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, стягнути судові витрати (а.с.2-6).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в позові відмовлено (а.с.60).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду мотивовано не встановленням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з неправильно обраного способу захисту порушеного права.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обовязку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК України).

Підставою виникнення зобовязальних відносин, зокрема, є договір (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, визначених статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця (ч.1 ст.575 ЦК України). У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року, яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 81400,00 доларів США під 10,5% річних на строк до 3 жовтня 2028 року. За умовами договору виконання зобовязань позичальника підлягало забезпеченню іпотекою нерухомості квартири АДРЕСА_2, а також порукою фізичної особи ОСОБА_4О.(п.2.1 договору); передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит у разі порушення позичальником умов цього договору, в тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення (п.4.9,5.7,5.10 договору) (а.с.7-13, 27,28-29).

Таким чином, на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 виникли кредитні правовідносини, передбачені статтею 1054 ЦК України, відповідно до яких банк (кредитодавець) надав грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти.

В порядку забезпечення кредитних зобовязань між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір від 3 жовтня 2007 року, за яким передано в іпотеку квартиру №30 загальною площею 49,0 кв.м по пр.Добровольського,73 в м.Одесі. За умовами іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором (п.п.4.1.1). Звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду (п.п.4.2.1). Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (п.4.3).

ОСОБА_3 порушила визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобовязання, статтю 1054 ЦК України, договір про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року, допустивши заборгованість по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування коштами, надавши тим самим банку право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кредит. Оскільки кредитні зобовязання забезпечено іпотекою, то факт порушення забезпеченого іпотекою зобовязання надало банку як іпотекодержателю право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, при тому звернення стягнення у спосіб, визначений іпотекодержателем.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір для реалізації права власності іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки вищевказаними нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором, у разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Іпотечний договір від 3 жовтня 2007 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання (п.п.5.2.1), відтак, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду є обгрунтованим.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року та іпотечним договором від 3 жовтня 2007 року (а.с.34, 35-36).

Згідно розрахунку за договором про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року заборгованість по тілу кредиту та процентам станом на 12 листопада 2014 року становила 2032126,74 грн., що по курсу НБУ еквівалентно 129027,00 доларів США, з них тіло кредиту 1260257,19 грн., проценти 771869,55 грн. (а.с.30).

16 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направлено ОСОБА_3 вимогу про погашення простроченої (поточної) заборгованості та попереджено, що в разі незадоволення претензії банку, останній достроково вимагатиме кредитну заборгованість, що склалася станом на 1 жовтня 2014 року, та, зокрема, буде реалізувати право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (а.с.31,32-33).

Позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в загальній сумі 2032126,74 грн. предявлено до суду 8 січня 2014 року.

За змістом статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно звіту про оцінку, проведену станом на 30 жовтня 2015 року ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» (сертифікат субєкта оціночної діяльності Фонду Державного майна України на виконання експертних оцінок майна та майнових прав №14108/12 від 24 грудня 2012 року) вартість двокімнатної квартири №30 загальною площею 49,0 кв.м, розташованої на восьмому поверсі девятиповерхового житлового будинку №73 по пр.Добровольському в м. Одесі Одеської області, визначена рівною 601842,00 грн. (а.с.90, 92, 94-129).

Вимоги ПАТ «Дельта Банк» по невиконаному зобовязанню рівні 2032126,74 грн.

Таким чином, вартість предмета іпотеки не перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» строком на 2 роки з 5 жовтня 2015 року до 4 жовтня 2017 року включно (а.с.89, 92).

Таким чином, з огляду на зміну рішення суду позивач ПАТ «Дельта Банк» підлягає зазначенню в особі ліквідатора.

Відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі ліквідатора підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3654,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути за договором іпотеки, посвідченим 3 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №3065, стягнення на предмет іпотеки квартиру №30 загальною площею 49,0 кв.м в будинку №73 по проспекту Добровольського в м. Одесі, належну на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 3 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №3062, шляхом набуття іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі ліквідатора права власності на предмет іпотеки квартиру №30 загальною площею 49,0 кв.м в будинку №73 по проспекту Добровольського в м. Одесі за вартістю, рівною 601842 грн. 00 коп. та визначеною станом на 30 жовтня 2015 року на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності Фонду Державного майна України товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал», в рахунок виконання за договором про надання споживчого кредиту №0 від 3 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, зобовязань по погашенню заборгованості станом на 12 листопада 2014 року в загальній сумі 2032126 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судові витрати в загальній сумі 3654 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2