ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2015 року Справа № 174/987/15-ц

п/с № 2/174/455/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2015 року, позивачка зазначила, що 13.06.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вільногірського МУЮ, Дніпропетровської області, актовий запис № 50, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, 22.07.2011 р. н., та сина ОСОБА_4, 10.07.2008 р. н., які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

В теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем та ведення спільного господарства фактично припинені, у зв'язку з чим, одночасно с цим позовом, вона подала до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов до відповідача про розірвання шлюбу.

В даний час вона працює в TOB «Вільногірське скло», транспортувальником, отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн. на місяць, що підтверджується копією довідки про розмір її заробітку. Таким чином самостійно забезпечити належний рівень утримання їхніх дітей вона не має можливості.

Де працює відповідач та розмір його середньомісячної заробітної плати їй не відомо. В добровільному порядку надавати кошти для утримання дітей, він відмовляється. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування яких вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. Відповідач ухиляється від утримання дітей та взагалі не надає ніякої допомоги на їх утримання. Аліменти він нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1,2 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, керуючись ст.ст. 118-120, п. 5 ч.6 ст. 130, 1 ч. 1 ст. 367, п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України, позивачка прохає:

1. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

2. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування, що викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що стан її здоров'я задовільний, молодший син потребує лікування зору, старший син також страждає захворюванням і є направлення на його обстеження у обласній дитячій лікарні. Вона та її сестра зі своїм малолітнім сином проживають спільно однією сім'єю і ведуть спільне господарство. Діти власних доходів не мають. Відповідач добровільно надавав допомогу - 300 грн. на підготовку старшого сина в 1 клас, вона при цьому витратила 1500 грн., також купляв дітям подарунки, оплачував дитсадок. Вносити зміни до позову вона не бажає і прохає задовольнити в позов в його нинішній редакції. Шлюб з відповідачем розірваний за рішенням суду, яке набере законної сили 29 грудня 2015 р. Кошти, які присилав їй з Росії відповідач, вона витрачала на погашення його двох кредитів. В даний час вона також має заборгованість по кредиту, кошти від якого також використовувалися і в інтересах відповідача.

Відповідач надав суперечливі пояснення по-суті позову, тобто спочатку позов не визнавав взагалі, після чого заявив, що позов визнає. З його пояснень витікає, що він має доходи в середньому, близько 2000.00 грн. в місяць від виконання робіт за цивільно-правовими угодами. Він позов не визнавав тому, що не бажає, щоб його гроші витрачалися на утримання сестри позивачки та її дитини, які проживають спільно з позивачкою; тому, що за період проживання позивачки в квартирі його бабусі, утворилася заборгованість близько 17 тис. грн., в той час, як він працював в Росії і щомісячно присилав позивачці близько 5 тис. грн., а вона не оплачувала квартплату. Стан його здоров'я задовільний, він визнає, що молодший син потребує лікування зору. Захворювання старшого сина він не визнає. Стан його власного здоров'я задовільний. Інших осіб на утриманні він не має.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1; копію свідоцтва про шлюб сторін; копію свідоцтва про народження сина сторін - ОСОБА_3; копію свідоцтва про народження сина сторін - ОСОБА_4; довідку про доходи позивачки, в виді зарплати, за період з травня по жовтень 2015 р., що склали 13815.36 грн.; копію виписки ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 11.11.2015 р., із банківського рахунку позивачки про кредитний борг на суму 2945.26 грн.; копію виписки із медичної карти неповнолітнього ОСОБА_3 про захворювання очей від 23.07.2015 р.; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 01.12.2015 р., згідно якої ОСОБА_2, 13.03.1988 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання в достатньому обсязі встановленого законом обовязку батьком двох дітей, щодо участі в їх утриманні.

Сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3, 22.07.2011 р. н., сина - ОСОБА_4, 10.07.2008 р. н., які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, власних доходів не мають, при цьому позивачка має задовільний стан здоров'я, діти мають захворювання та потребують лікування. Доходи позивачки складаються з заробітної плати, середньомісячний розмір якої складає близько 2302.50 грн. ( 13815.36:6).

Відповідач непрацевлаштований, його доходи складаються з оплати за виконання робіт за цивільно-правовими угодами - близько 2000.00 грн. на місяць, стан здоров'я задовільний, інших непрацездатних осіб на утриманні не має.

Сторони перебувають у шлюбі, проте з вересня 2015 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, є рішення Вільногірського міського суду про розірвання шлюбу, яке не набрало законної сили.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки: згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», та внесених змін до цього закону, встановлено прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком до 6 років, з 01 вересня 2015 р. - 1167 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 350.10 грн.; прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 вересня 2015 року - 1455 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 436.50 грн., тобто загальна мінімальна сума аліментів на двох дітей буде складати щомісячно - 786.60 грн., що менше 1/2 доходу відповідача.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши в сукупності та взаємозвязку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідач заявив про визнання ним позову, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхніх двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку - на кожну дитину, з дати звернення позивачки з позовом до суду, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін , їх дітей та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» і доходить висновку про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору на суму - 487.20 грн., на відповідача.

На підставі ст.ст. 180183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, 13.03.1988 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_1, не працевлаштованого, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, 08.09.1989 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, 22.07.2011 р. н., сина - ОСОБА_4, 10.07.2008 р. н., у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку - на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 25 листопада 2015 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі 487.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.