УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України та ст. 47 ЦК УРСР, посилаючись на те, що загальними зборами колективу Первомайського РЕС від 21 березня 1996 року було прийнято рішення про продаж йому Ѕ частини зазначеного житлового будинку за 612 крб., які він сплатив, а йому було передано документи та ключі від квартири, однак на час винесення рішення загальних зборів засвідчити угоду нотаріально не було можливо.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 86,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з відповідними надвірними спорудами та будівлями.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук