Номер провадження: 22-ц/785/7652/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О.С.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за кредитним договором.

Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що 12.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав 189150 доларів США строком до 04 листопада 2038 року на умовах сплати 12,8 % річних за час користування коштами.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», і ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором до відповідача, який належним чином свої зобов'язання не виконує, тому просили стягнути заборгованість в сумі 2366946,93 грн..

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість в сумі 2366946,93 грн., з яких тіло кредиту складає 1483452, 84 грн., відсотки - 784795,26 грн., комісія за ведення кредиту - 98698,83 грн., судові витрати в сумі 3441 грн., разом 2370387,93грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року в частині задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість в сумі 1048543,29 грн., з яких тіло кредиту складає 165049 грн.. В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 оскаржили його у касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 березня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 липня 2015 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 березня 2014 року скасовано, та справу передано на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, на письмові вимоги щодо погашення заборгованості не реагує, тому позовні вимоги Банку про погашення заборгованості за кредитним договором є цілком обґрунтованими.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 12 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 189150 доларів США строком до 04 листопада 2038 року зі сплатою 12,8% річних.

Відповідно до п. 6.2. кредитного договору Банк має право дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, у разі порушення позичальником строків платежів.

Як було встановлено судом та не заперечувалось самим відповідачем, що останній перестав виконувати зобов'язання за кредитним договором з грудня 2009 року.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, за умовами якого ТОВ «Укрпромбанк» передало права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (а.с.21-25, т.1).

Оскільки ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, то станом на 15.01.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 2366946,93 грн., з яких:

-тіло кредиту - 1483452,84 грн.;

-відсотки - 784795,26 грн.;

-комісія за ведення кредиту - 98698,83 грн.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено точно в строки, обумовлені в кредитному договорі повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом.

Проте ОСОБА_3 у порушення умов кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не погашав кредит, та не сплачував відсотки за користування коштами.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач підписав договір кредиту добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору сторонами визначено як обов'язковими для виконання та ніяких заперечень щодо них відповідачем не висловлювалось.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2011 року за № 4376 ПАТ «Дельта Банк» було направлено ОСОБА_3 лист-попередження, в якому останньому було запропоновано погасити існуючу заборгованість (а.с.100, т1).

06.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» за № 48.2-08/3825/12 направило ОСОБА_3 досудову вимогу, з якої вбачається, що Банк повідомляє про існуючу заборгованість за пропонує сплатити її (а.с.18-19,т.1).

Але відповідач на зазначені вимоги не відреагував

Тобто, відповідачу було відомо про заміну кредитора, що підтверджується реєстром відправлення досудової вимоги (а.с.20,101), тому посилання апелянта на необізнаність є необґрунтованим, та таким що не заслуговує на увагу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінено іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Сукупність дій, а саме не звернення відповідача до ПАТ «Дельта Банк» після отримання досудової вимоги, не внесення грошових коштів за кредитним договором, становить вину у контексті зі статтею 614 ЦК України, бо боржник розумів та повинен був передбачити настання негативних наслідків при невиконанні умов кредитного договору.

Крім того, як вже було зазначено вище ОСОБА_3 не сплачує кредит та не погашає відсотки з грудня 2009 року.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ЗУ «Про захист прав споживачів» оскільки, до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, застосування зазначеного Закону можливо у разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову ПАТ «Дельта Банк», оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко