Справа № 203/1726/15-ц
Провадження № 2-о/0203/16/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, представника заінтересованої особи Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи - ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з матір'ю ОСОБА_4 з травня 2013 року по день її смерті 13 липня 2014 року, обґрунтовуючи таку необхідність метою реалізації своїх спадкових прав після матері, оскільки після смерті 02 травня 2013 року батька ОСОБА_5 мати ОСОБА_4 залишилась одна, тому заявник переїхала до неї у квартиру АДРЕСА_1 з метою догляду, лікування, належного утримання та моральної підтримки та до часу смерті матері проживала разом з нею однією сім'єю, мала один бюджет, оплачувала комунальні послуги, забезпечувала належне харчування і придбання ліків, проте на звернення у березні 2015 року до нотаріальної контори за оформленням спадкової квартири нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з тих підстав, що не надано доказів проживання разом зі спадкодавцем на час смерті для фактичного прийняття спадщини, оскільки заявник зареєстрована за іншим місцем проживання ніж спадкодавець.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, пояснивши, що є онуком спадкодавця ОСОБА_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, проте проживала весь час з бабусею його мати ОСОБА_1, зокрема, після смерті діда ОСОБА_5, оскільки бабуся дуже хворіла і мати здійснювала за нею догляд, лікувала, оплачувала усі витрати, тому просив заяву задовольнити, також зазначивши, що за спадщиною до нотаріальної контори не звертався та майнових претензій на спадкову квартиру не має.

Представник заінтересованої особи Дніпропетровської міської ради проти задоволення заяви заперечувала тим, що заявником не доведено доказами фактичне проживання зі спадкоємцем тривалий час та, зокрема, і на час смерті, тому просила в задоволенні заяви відмовити.

Свідок ОСОБА_6, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є подругою сім'ї ОСОБА_5 з 1970-х років, часто бувала в гостях у ОСОБА_5 та ОСОБА_4, допомагала у господарчих справах, тому їй відомо, що після смерті ОСОБА_5 їх дочка ОСОБА_1 взагалі стала проживати разом з матір'ю в квартирі АДРЕСА_2, оскільки вона дуже хворіла, забезпечувала їй лікування, підтримку, оплачувала всі операції та ліки, харчування, піклувалася про хвору до самої смерті.

Свідок ОСОБА_7, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_1, є родичем сім'ї ОСОБА_5, часто бувала у них вдома в квартирі АДРЕСА_3, тому їй відомо, що ОСОБА_1 проживала разом з батьками, а після смерті батька взагалі переїхала до матері і проживала з нею до смерті, піклувалася, забезпечувала лікування, несла усі витрати з утримання їх сім'ї.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, є подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8, свідоцтвом про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 11 серпня 1963 року, свідоцтвом про одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_1 від 21 грудня 1985 року (а.с.14, 12, 13).

За даними паспорта ОСОБА_1В, остання зареєстрована з 03 лютого 1998 року в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.5-6).

ОСОБА_4 померла 13 липня 2014 року у віці 76 років, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 14 липня 2014 року вчинено актовий запис №4939 та видано свідоцтво серії І-КИ №569684 (а.с.11). ОСОБА_5 помер 02 травня 2013 року (а.с.10).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 березня 2015 року (а.с.38).

За даними довідок ОК "ЖБК-27 "Петровськ-1" від 23 лютого 2015 року ОСОБА_5 з 20 серпня 2002 року по 02 травня 2013 року та ОСОБА_4 з 20 серпня 2002 року по 13 липня 2014 року були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на день смерті ОСОБА_4 разом з нею в квартирі був зареєстрований лише онук ОСОБА_2 (а.с.8, 9).

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у ч.1 ст.256 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.3 ст.256 ЦПК України).

За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 грудня 1993 року, ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував право власності в КП ДМБТІ 15 грудня 1993 року (а.с.15-16), що узгоджується з даними КП "ДМБТІ" ДОР від 08 квітня 2015 року №3588 (а.с.30).

Звідси, встановлення факту проживання однією сімєю на час смерті для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після ОСОБА_10, яка будучи зареєстрованою разом з чоловіком ОСОБА_5 на час відкриття після нього спадщини, в силу ст.ст. 1261, 1268 ЦК України прийняла спадщину, на належне їй майно квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на положення ч. 6 ст. 235 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після ОСОБА_4, інші спадкоємці за законом, зокрема, ОСОБА_2 після померлої 13 липня 2014 року ОСОБА_4, які б виявили інтерес до спадкового майна відсутні, заповіт остання не складала, з заявою про прийняття спадщини після неї окрім ОСОБА_1 ніхто не звертався, що знайшло підтвердження поясненнями заявника, заінтересованих осіб, показами свідків, відповіддю нотаріальної контори від 06 квітня 2015 року №78/01-16 (а.с. 29, 42).

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені дійсні обставини відсутності інших спадкоємців, обставини фактичного проживання заявника однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після неї, що повністю узгоджується з показаннями свідків та письмовими доказами, з метою реалізації спадкових прав заявника за ст.1264, 1268 ЦК України, суд вважає можливим встановити факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сімєю на день відкриття спадщини після ОСОБА_4 13 липня 2014 року, що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 212, 215, 218, 222, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_4, що померла 13 липня 2014 року, на день відкриття спадщини 13 липня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко