Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/391/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко В.В.
№ провадження 22-ц778/3049/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" в особі представника Михайловського Дмитра Сергійовича на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" про захист прав споживачів та стягнення депозитного внеску, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ЗОКС "Довіра" про захист прав споживачів та стягнення депозитного внеску.

В обґрунтування позову зазначала, що 11 червня 2013 року вона з філією № 1 ЗОКС "Довіра"уклала договір № 2788 про надання фінансової послуги.

Згідно п.1.1 договору вона внесла на депозитний рахунок до запитання до спілки 10 000 грн. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 427 від 11.06.2013року.

Згідно п.1.2. договір укладено строком на 13 місяців. Днем початку строку дії договору є 11 червня 2013 року, днем закінчення строку дії договору є 11 липня 2014 року.

За п.2.2.1 процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 22% річних.

Відповідач зобов'язався повернути внесок та виплатити проценти на внесок на умовах та в порядку встановлених договором.

11 липня 2014 року строк дії договору закінчився, внесок складав 13 825 грн. 49 коп.

Згідно п.6.2.3.1. договору відповідач зобов'язаний нарахувати проценти на внесок на день повернення вкладу.

Відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити проценти в розмірі 1 783 грн. 48 коп.

Зазначає, що відповідач виплатив їй у серпні 2014 року - 200 грн., у вересні 2014 року - 70 грн., у грудні 2014 року - 100 грн., на загальну суму 370 грн.

Залишок невиплаченої суми складає 15 238 грн. 97 коп.

Також зазначає, що внаслідок невиплати належних їй грошей, вона постійно знаходиться у стані душевного хвилювання, діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача депозитний внесок та невиплачені проценти на внесок у розмірі 15 238 грн. 97 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., та стягнути понесені судові витрати.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на користь ОСОБА_4 суму грошових вкладів в розмірі 15 180 грн. 39 коп.

Стягнути Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗОКС "Довіра" в особі представника Михайловського Д.С. зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши суму невиплаченого внеску в сумі 13 455 грн. 49 коп., в стягненні процентів за період з 11.07.2014 року по 03.02.2015 року відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Згідно із ч.1 ст. 1058, ч.1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За положеннями ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність вклад(депозит)- це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 червня 2013 року між ОСОБА_4 та філією № 1 ЗОКС "Довіра" було укладено договір № 2788 про надання фінансової послуги.

Згідно п.1.1 договору ОСОБА_4 внесла на депозитний рахунок до запитання до спілки 10 000 грн. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 427 від 11.06.2013року.

Згідно п.1.2. договір укладено строком на 13 місяців. Днем початку строку дії договору є 11 червня 2013 року, днем закінчення строку дії договору є 11 липня 2014 року.

За п.2.2.1 процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 22% річних.

Відповідач зобов'язався повернути внесок та виплатити проценти на внесок на умовах та в порядку встановлених договором.

11 липня 2014 року строк дії договору закінчився, внесок складав 13 825 грн. 49 коп.

Відповідно до ст.ст.6,627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами п. 2.3.1 погодженого сторонами договору після закінчення строку його дії спілка ніяких нарахувань на внесок не проводить, а згідно п. 2.4. після закінчення строку дії договору спілка здійснює повернення вкладу та нарахованих процентів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 частково, суд виходив з доведеності того, що в обумовлений договором строк суму грошового внеску та нарахованих відповідно до умов договору процентів, що складає всього 15180,39 грвн., ЗОКС "Довіра" позивачу не виплатила, що підтверджується даними особової картки ОСОБА_4 по гривневому депозиту (а.с.8).

Зважаючи на те, що умовами договору сторони обмежили строк нарахування відсотків за депозитним вкладом строком дії договору - до 11 липня 2014 року, вимоги ОСОБА_4 про нарахування і стягнення процентів після закінчення строку договору, не відповідають п.2.3.1 цього договору, а тому передбачених законом підстав для задоволення цієї частини позовних вимог судова колегія не вбачає.

Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Укладений між сторонами депозитний договір не передбачає відшкодування моральної шкоди у разі порушення кредитною спілкою строків повернення депозитного вкладу, а тому передбачених законом підстав для стягнення з кредитної спілки коштів на відшкодування моральної шкоди також не має.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому вказана норма права не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань кредитної спілки та не виключає її відповідальності за порушення строків розрахунків, тому позивач як вкладник не позбавлена можливості заявити позов про нарахування трьох процентів річних на суму заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України.

Вимоги щодо стягнення процентів за період з 11.07.2014 року по 03.02.2015 року день ухвалення оскаржуваного рішення не ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі. Відповідач не мав правових підстав для нарахування відсотків за депозитним договором у вказаний період.

В цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, в заявлених позовних вимогах щодо стягнення процентів після закінчення строку договору до дня ухвалення оскаржуваного рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" задовольнити.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року по даній справі в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на користь ОСОБА_4 відсотків за депозитними внесками за період з 11 липня 2014 року по 03 лютого 2015 року в сумі 1724,90 гривен - скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

У зв'язку з чим вважати загальну суму, що підлягає стягненню з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" на користь ОСОБА_4 13455 гривен 49 коп. ( тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят п"ять гривен 49 коп.

В решті рішення суду не оскаржувалось.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: