РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Кривич Ж.О.,

при секретарі - Кулинич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З серпня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, прізвище їй залишити ОСОБА_4.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач проти позову не заперечував, надав суду заяву про визнання позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 24.11.2001 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1154.

05.11.2002 року народилась ОСОБА_3, 16.11.2007 року народилась ОСОБА_4, батьками яких записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Згідно ст. 113 СК України прізвище позивачки ОСОБА_1 необхідно залишити - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Фоменко) ОСОБА_5, зареєстрований 24 листопада 2001 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1154 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: