З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Василенка В.В.
при секретарі Демиденко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу у сумі 697243, 67 грн. з ОСОБА_2
В судове засідання представник позивача за довіреністю адвокат Попельнюх А.О. не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце його проведення неодноразово повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду вважаючи, що відповідач ОСОБА_2 не виконує в добровільному порядку умови укладеного договору позики, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту.
Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.
На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом достовірно встановлено, що вказаний договір позики відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки в ньому вказано сторони, сума позики, валюта позики та строк погашення договору позики.
Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств.
З частини першої ст. 625 ЦК України випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 курсової різниці, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, оскільки станом на 13.05.2015 року офіційний курс долара США до гривні встановлено в розмірі 2063.7560 грн. за 100 доларів США, що підтверджується повідомленням НБУ від 13.05.2015 року. Відповідно станом на 13.05.2015 року загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 778 036,01 грн. Враховуючи, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягується сума боргу, яка на той момент визначена відповідно до офіційного курсу НБУ в розмірі 301600 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення наявної різниці суми боргу в національній валюті в розмірі 476436,01 грн.
Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов договору позики ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе грошові зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 3654 гривні, від сплати якого при подачі позовної заяви був звільнений позивач.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Василенко