Справа № 649/240/15-ц
Провадження № 2/649/89/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судових засідань Погорілої О.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення авансу та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення авансу та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у липні місяці 2014 року він домовився з відповідачем про продаж житлового будинку по АДРЕСА_1. У той же день відповідач написала розписку, згідно якої вона продає йому вказаний житловий будинок за 20000,00 грн., і при цьому отримує аванс у сумі 11000,00 грн. Крім того, також у якості сплати авансу за вказаний житловий будинок, ним на банківську картку відповідача 05.11.2014 року було перераховано ще 3000,00 грн. Але після отримання коштів виявилося, що відповідач не має правовстановлюючих документів на вказане майно. Як було встановлено слідством, власником зазначеного житлового будинку є гр. ОСОБА_4 Дізнавшись про вказані факти, він відразу став вимагати у ОСОБА_3 повернення сплаченого на її користь авансу, але по сьогоднішній день вона його так і не повернула. Вище зазначені факти підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 04.02.2015 року. Такі дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що йому на даний час доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, він перебуває у шлюбі, у нього є власна сім'я, для якої він намагався придбати житло. Позивач зазначив, що власного житла ні він, ні його дружина не мають, та сподівалися, що будинок придбаний у ОСОБА_3, стане їхньою домівкою. Але внаслідок неправомірних дій відповідача цього не сталося. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 14000,00 грн. сплаченого авансу, 6000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати.

У судову засіданні позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити.

Відповідач позов визнала частково та пояснила, що вона дійсно брала у позивача грошові кошти, у розмірі 9000 грн. як завдаток, оскільки між ними була домовленість про продаж будинку, за документи на будинок позивач у неї нічого не запитував, вона вважала, що йому це не важливо, а тому грошові кошти повернути відмовляється через їх відсутність. Кошти у розмірі 3000 грн. вона не отримувала, і банківська карта, на яку позивач вніс вказані кошти їй не належить.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, розпискою підтверджується, що ОСОБА_3 продає будинок за адресою АДРЕСА_1 за 20000 грн., а ОСОБА_2 купує вказаний будинок, при цьому сплачує завдаток у розмірі 9000 грн., а залишок 11000 грн. зобов"язується виплатити до кінця жовтня, тобто між сторонами виникли договірні зобов"язання, які відповідно до ст.ст. 526, 629 КЦ України мають виконуватися належним чином та обов"язкові для виконання сторонами.

Позивачем також заявлено, що ним в рахунок погашення боргу за будинок на банківську карту ОСОБА_3 було внесено кошти у розмірі 3000 грн.

Частиною 2 ст. 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

З викладеного слідує, що позивач надав відповідачу завдаток в забезпечення укладення у майбутньому з ним договору купівлі - продажу будинку, але на даний час постановою про закриття кримінального провадження від 04.02.2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 не є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, а будинок зареєстрований за ОСОБА_4

Згідно пояснень ОСОБА_5 наданих нею у судовому засіданні видно, що під час домовленості між нею та ОСОБА_2 про продаж будинку останній за будь - які документи у неї не запитував.

У судовому засіданні відповідач визнала, що вона отримала від позивача кошти у розмірі 9000 грн., а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено, що кошти у розмірі 3000 грн., які підтверджені чеком № 5 від 05.11.2014 року ним було перераховано саме на банківську карту відповідача ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу за будинок, а тому вказані кошти не підлягають стягненню з відповідача.

Так, ч. 1 ст. 571 ЦК України передбачено, що якщо порушення зобов"язання сталося з вини кредитора, він зобов"язаний повернути боржникові завдаток.

Як видно з вищевикладеного порушення зобов"язання сталося з вини відповідача через відсутність у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок, що виключає її право продати дане майно, а тому відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України ОСОБА_3 зобов"язана повернути ОСОБА_2 отриманий нею завдаток у розмірі 9000 грн.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 6000 грн., яку він мотивує тим, що відповідач достовірно знала про те, що будинок, який вона намагалася йому продати не є її власністю, і через такі дії на даний час йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, він перебуває у шлюбі, у нього є власні сім"я, для якої він намагався придбати житло. Власного житла ні він, ні його дружина не мають, та сподівалися, що даний будинок стане їхньою домівкою. Але позивачем в порушення вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п. 4 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" не вказано в чому саме полягає заподіяння йому моральної шкоди, якими протиправними діями вона заподіяна, чим він керувався при визначенні її розміру, не надано доказів заподіяння моральної шкоди, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. ст. 526, 629, 571 ЦК України вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 9000 гривень, які були сплачені як аванс за купівлю будинку, а тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки вони підтверджені: квитанцією про сплату судового збору від 27.03.2015 року №38 на суму 243 грн.

На підставі ст.ст. 23, 526, 629, 570, 571 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення авансу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 9000 гривень 00 копійок, які були сплачені як аванс за купівлю будинку, та 243 гривни 60 копійок судового збору, а всього кошти у сумі 9243 (дев"ять тисяч двісті сорок три) гривни 60 копійок.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя В.В. Соловйов

Секретар с/з О.С. Погоріла