Справа № 675/1559/15-ц
Провадження № 2/675/558/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Беліці М. О.,

з участю представника представника відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовном Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування заборгованої суми,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування заборгованої суми, мотивуючи це тим, що 17 березня 2014 року між ПП «ВІП-Рент» та ПАТ було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6430523, предметом якого було страхування цивільно-правової відповідальності особи під час експлуатації транспортного засобу «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1. 06 грудня 2014 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та пішохода ОСОБА_4. 05 березня 2015 року ОСОБА_2 подала до ПАТ заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоровю від третьої особи. 20 березня 2015 року ОСОБА_2 надала ПАТ заяву, в якій вказала, що їй невідомо про існування інших осіб, які мають право на страхове відшкодування окрім неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 02 квітня 2015 року ПАТ на підставі вказаних заяв був складений страховий акт № ЦВ-1325 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. 06 квітня 2015 року ПАТ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 58464 грн., з яких 43848 грн. шкода, повязана з втратою годувальника, та 14616 грн. моральна шкода. 20 липня 2015 року до ПАТ звернулась ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та надала необхідні документи. ПАТ вважає, що відповідно до п. п. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на страхове відшкодування мають ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі по 21924 грн. шкоди, повязаної з втратою годувальника, по 7308 грн. моральної шкоди. На думку ПАТ, ОСОБА_2 необґрунтовано та незаконно отримала страхове відшкодування в сумі 29232 грн. ПАТ вказує, що 22 липня 2015 року на адресу ОСОБА_2 була направлена вимога про повернення частини незаконно отриманого відшкодування в сумі 29232 грн., яку відповідачка отримала 30 липня 2015 року, однак на звернення не відреагувала. Позивач просить стягнути з відповідачки 29232 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник віповідачки ОСОБА_1 в судовому засіданні проти заявлених вимог категорично заперечив, звернув увагу суду на відсутність підстав для стягнення з відповідачки суми отриманого страхового відшкодування.

Допитавши представника відповідачки, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 11. Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

17 березня 2014 року між ПП «ВІП-Рент» та ПАТ було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6430523, предметом якого було страхування цивільно-правової відповідальності особи під час експлуатації транспортного засобу «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією відповідного полісу, доданого до матеріалів справи.

06 грудня 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок наїзду, на місці загинув пішохід ОСОБА_4, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 31 січня 2015 року, копією свідоцтва про смерть, доданими до матеріалів справи.

05 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ на офіційному бланку ПАТ з заявою про виплату малолітній дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, страхового відшкодування в звязку із смертю батька ОСОБА_4, що підтверджується копією вказаної заяви, доданої до матеріалів справи.

ОСОБА_6 звернулась до ПАТ з аналогічною заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, 17 липня 2015 року, що підтверджується копією заяви, доданої до матеріалів справи.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються доньками померлого ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копії яких додані до матеріалів справи.

ОСОБА_2 отримала страхове відшкодування за завдану життю і здоровю шкоду в розмірі 58464 грн., з яких 43848 грн. шкода, повязана з втратою годувальника, та 14616 грн. моральна шкода, як законний представник малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується страховим актом ПАТ № ЦВ-1325 від 02 квітня 2015 року, розрахунком суми страхового відшкодування від 02 квітня 2015 року, платіжним дорученням № 6962 від 06 квітня 2015 року, копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно заяви від 20 березня 2015 року, копія якої додана до матеріалів справи, ОСОБА_2 вказувала, що їй невідомо про існування будь-яких інших осіб, які мають право на страхове відшкодування. Вказані обставини не спростовані іншими дослідженими судом доказами, зокрема тим, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_6 проживає в м. Рівне, що підтверджується її заявою до ПАТ, копія якої додана до матеріалів справи.

Позивач не вказав на яких підставах виник обовязок у ОСОБА_2 повернути частину отриманих страхових коштів, виплачених малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку із смертю батька.

Разом з тим ч. 1 ст. 1215 Цивільного Кодексу України зазначає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Позивачем не було надано суду жодних доказів недобросовісності ОСОБА_2 при одержанні страхових виплат.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідачки отриманої суми страхового відшкодування.

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються із суми сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 16, 509, 510, 525, 526, 527, 530, 545, 610, 611, 612, 614, 623, 625, 626-631, 638-640, 1215 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська