АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4282/15 Справа № 179/2276/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Д. І. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровськоі області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», третя особа ОСОБА_3, про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», третя особа ОСОБА_3, про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди(а.с.1-3).

Позивач зазначав, що 06 жовтня 2010 року водій ОСОБА_3, який керував автомобілем Камаз-5410, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом УПП Б2412, реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул.Гарькавого в с.Чернеччина Магдалинівського району Дніпропетровської області, допустив наїзд на дружину ОСОБА_4, 1963 року народження, яка в цей час гнала корів, в результаті чого наступила її смерть на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ВАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», якому належать вказані транспортні засоби, які на момент дорожньо-транспортної пригоди були застраховані в ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» відповідно до полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди СУ УМВС України у Дніпропетровській області порушено кримінальну справу №70101221 від 16.10.2010 року, однак попереднє слідство не закінчено.

Внаслідок спричиненої смерті дружині, йому, ОСОБА_2, та трьом дітям: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, завдано матеріальну та моральну шкоду.

На поховання дружини він витратив: копання ями під могилу - 600,00грн.(сплачено фізичним особам без підтверджуючих документів); вартість надгробного пам'ятника - 4800,00 грн.; вартість продуктів для поминальних обідів - 2 056,51 грн.

На момент смерті дружина не працювала, однак для отримання доходів вела підсобне господарство, у тому числі доглядала трьох корів, які давали в середньому до 28 літрів молока на добу. Молоко продавалось заготівельникам за готівкові кошти, щоденний дохід складав 98 грн., щомісячний дохід становив 2940,00 грн. У зв'язку зі смертю дружини сім'я змушена була продати корів та лишилась вказаного доходу.

Матеріальна шкода у вигляді втраченого доходу для утримання неповнолітньої дочки до досягнення 18-ти років становить 32 692,80 грн.

Смертю дружини йому та дітям спричинені тяжкі душевні страждання, моральну шкоду оцінюють в 100 000,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив стягнути з ВАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» та ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на відшкодування шкоди, завданої смертю дружини на його користь 40 149,31 грн., стягнути з ВАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на відшкодування моральної шкоди на його користь 100 000,00 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково(а.с.149-159).

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з похованням, суму в розмірі 4800,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з проведенням поминального обіду, суму в розмірі 56,51 грн., в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму в розмірі 50 000,00 грн.

Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 500,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин щодо завданої матеріальної шкоди у зв'язку із втратою годувальника та завданої моральної шкоди, неналежну оцінку доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.186-188).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» просить рішення суду в частині солідарного стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, пов'язаної з витратами на поховання в сумі 4800,00 грн., відмовити позивачеві в стягненні з ПрАТ «СК «Провідна» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права(а.с.167-171).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов'язків.

Згідно ст.ст.6,22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до змісту ст.979 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на одержання передбаченої договором страхової виплати має потерпілий, який є вигодонабувачем за договором страхування. У разі смерті потерпілого особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат(п.27.1 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обов'язкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання, які відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує страховик.

По справі встановлено, що 06 жовтня 2010 року водій ОСОБА_3, який керував автомобілем Камаз-5410, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом УПП Б2412, реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул.Гарькавого в с.Чернеччина Магдалинівського району Дніпропетровської області, допустив наїзд на дружину ОСОБА_2 - ОСОБА_4, 1963 року народження, в результаті чого наступила її смерть, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №14 та свідоцтвом про смерть(а.с.4-5).

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 працював водієм на підприємстві, в даний час ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», та виконував свої трудові обов'язки на автомобілі Камаз-5410, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом УПП Б2412, реєстраційний номер НОМЕР_2. Наказом №8ВК від 01.03.2011 року ОСОБА_3 звільнений з підприємства за згодою сторін(а.с.115).

За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди СУ УМВС України у Дніпропетровській області порушена кримінальна справа №70101221 від 16.10.2010 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На даний час по кримінальному провадженню триває досудове слідство(а.с.84).

Із Поліса №ВЕ 2245975 від 24.06.2010 року та Поліса №ВЕ 2245978 від 24.06.2010 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно-правова відповідальність ВАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», як власника відповідно забезпеченого транспортного засобу Камаз-5410, реєстраційний номер НОМЕР_1, та забезпеченого транспортного засобу УППБ 2412, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована, страховик - Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», строк дії кожного Поліса з 25.06.2010 року по 24.06.2011 року(а.с.78,79).

Отже, наведені обставини свідчать, що шкода за наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди заподіяна не спільними діями відповідачів, а діями працівника ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», зобов'язання якого по відшкодуванню шкоди випливають із положень ст.ст.1172, 1187 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а зобов'язання ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» по відшкодуванню шкоди випливають із зазначених договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги наведені обставини та не врахував, що за положеннями ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета та зобов'язання, та прийшов до помилкового висновку про солідарне стягнення на користь ОСОБА_2 4800,00 грн. за спорудження надгробного пам'ятника з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод». При цьому суд не взяв до уваги роз'яснення, наведені в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року про те, що витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож у даній місцевості.

Як видно із справи, Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року №45 «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника у Дніпропетровській області визначені у сумі 2000 грн.(а.с.61,213-218). Інших доказів щодо граничної вартості стандартних пам'ятників у Дніпропетровській області матеріали справи не містять, доказів на спростування зазначеного розміру граничної вартості стандартних пам'ятників позивач у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України не надав.

Твердження ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в апеляційній скарзі про те, що накладна №84 від 22 листопада 2010 року про виготовлення надгробного пам'ятника не є належним доказом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказана накладна, де замовником зазначений ОСОБА_2, є в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України доказом виготовлення надгробного пам'ятника ОСОБА_4(а.с.14).

При наведених обставинах колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з похованням, суму в розмірі 4800,00 грн. на підставі п.4 ст.309 ЦПК україни, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за спорудження надгробного пам'ятника 2000,00 грн. та про відмову ОСОБА_2 в іншій частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди за спорудження надгробного пам'ятника та в задоволенні зазначених вимог до ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод».

Також колегія суддів вважає необхідним виключити із судового рішення висновок суду про солідарне стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

З наведених мотивів апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підлягає частковому задоволенню.

Що стосується висновків суду в оскаржуваній ОСОБА_2 частині, то підстави для зміни чи скасування судового рішення в цій частині не встановлено.

Так, за положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року, з послідуючими змінами, роз'яснено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових(службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Встановивши, що у зв'язку зі смертю дружини позивачу завдані моральні страждання, він пережив тяжку психологічну травму, зазнав душевних страждань, суд прийшов до правильного висновку про стягнення моральної шкоди з ПАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», з яким особа, що скоїла дорожньо-транспортну пригоду, перебувала у трудових відносинах.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на необгрунтованість висновків суду щодо розміру моральної шкоди, не можуть бути взяті до уваги, оскільки розмір такої шкоди суд визначив з урахуванням конкретних обставин та відповідно до вимог діючого законодавства, у тому числі відповідно до положень ст.23 ЦК Ураїни, яка регулює питання щодо порядку та визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Твердження ОСОБА_2 про те, що суд не врахував факт завдання моральної шкоди дітям у зв'язку зі смертю матері ОСОБА_4, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд розглянув справу в порядку ст.11 ЦПК України в межах заявлених ОСОБА_2 вимог.

Як видно із справи, повнолітні діти померлої у передбаченому порядку вимоги про відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю матері по даній справі не заявляли, не були предметом позову по даній справі і вимоги про відшкодування моральної шкоди неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» та ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» матеріальної шкоди у вигляді втраченого доходу для утримання неповнолітньої дочки до досягнення 18-ти років, то суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні таких вимог, оскільки ОСОБА_2 не надав доказів, передбачених ст.ст.57,58 ЦПК України, в їх підтвердження. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 таких висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року в частині солідарного стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов'язаної з похованням, суму в розмірі 4800,00 грн., скасувати.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за спорудження надгробного пам'ятника 2000,00 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди за спорудження надгробного пам'ятника та в задоволенні зазначених вимог до Публічного акціонерного товариства «Перший Дніпропетровський авторемонтний завод», відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Виключити з рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року висновок суду про солідарне стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-