УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1Є, розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_5 підприємство "Харківські теплові мережі звернулось до суду з заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період 01.04.2002 року по 31.08.2011 року та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2011 року по 31.08.2015 року у розмірі 14544,80 грн.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників за період 01.04.2002 року по 31.08.2011 року та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2011 року по 31.08.2015 року у розмірі 14544,80 грн. , не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" орієнтує суди, що наявність спору про право (п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до заяви КП "ХТМ" та розрахунку суми боргу, заявник ставить питання про стягнення з боржників суми боргу за опалення та гарячу воду за період з 01.01.2010 р. по 31.07.2015 р., тобто доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Тоді як загальна позовна давність, передбачена ст.. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином , суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників за період з 01.04.2002 року по 31.08.2011 року та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2011 року по 31.08.2015 року слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 3 ст.100, ч.2 ст.101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

CУДДЯ