Справа № 369/7976/13 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/2697/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 46 26.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Боярського Християнського центру милосердя «Надія» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року за позовом Боярського Християнського центру милосердя «Надія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, треті особи: Боярська міська рада, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Боярська лісова дослідна станція, відділ Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, садове товариство «Соснове» про визнання недійсними державних атів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року Боярський Християнський центр милосердя «Надія» звернулися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Дане рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

У січні 2015 року БХЦМ «Надія» звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та посилаючись на те, що без встановлення всіх обставин справи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2014 року є неповним, просили встановити час, за яких обставин та на підставі яких правовстановлюючих документів позивачу стало відомо про порушене право на користування спірною земельною ділянкою відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, тобто встановити початок перебігу строку позовної давності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник заявника ОСОБА_18 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи й порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Про відмову у ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог БХЦМ «Надія» ставилося питання лише про визнання недійсними державних атів на право власності на земельні ділянки та витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння відповідачів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином судова колегія вважає, що законним і обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, оскільки заявлені позовні вимоги були розглянуті в повному обсязі, а порушенні заявником питання щодо ухвалення додаткового рішення не досліджувались в судовому засіданні, тому можуть змінити суть основного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат не заслуговують на увагу з огляду на те, що згідно ст. 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати, які понесенні позивачем, йому не присуджуються.

Інші обставини, на які посилається представник заявника в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Боярського Християнського центру милосердя «Надія» відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: