Ухвала

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 22 травня 2006 року, унаслідок чого утворилася заборгованість розмір якої станом на 29 грудня 2012 року складає 202 024 грн 43 коп.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року зазначене рішення скасовано й позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 124 398 грн 82 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 22 травня 2006 року між сторонами було укладено договір кредиту, за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язалося надати відповідачу кредит в розмірі 22 675 грн 79 коп. зі сплатою 25,08% річних строком до 21 листопада 2009 року, а ОСОБА_1 - повернути вказаний кредит у визначені договором строки і порядку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Таким чином, установивши, що з вини відповідача, який належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 22 травня 2006 року щодо своєчасного й повного погашення кредиту, виникла кредитна заборгованість, суд апеляційної інстанції дійшов вірного й обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог банку та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту, при цьому судом апеляційної інстанції вірно застосовано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшено розмір пені, який значно перевищував розмір збитків позивача.

Під час розгляду справи апеляційним судом враховано висновки й мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовано попереднє судове рішення, й роз'яснено відповідачу заявляти клопотання про призначення експертизи, проте таким правом останній не скористався, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявляв, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання не з'явився до зали судового засідання без поважних причин.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При вирішенні спору судом апеляційної інстанції дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги також не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції немає, оскільки висновки суду про задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими.

Керуючись ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко