Справа № 305/1397/15-ц
Провадження по справі № 2/305/789/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначено, що 8 травня2014 року, у віці 70 років, помер ОСОБА_3, про що було складено відповідний актовий запис про смерть 8 травня 2014 року за № 18, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області 8 травня 2014 року, що постійно проживав у будинку за номером 760 (сімсот шістдесят) в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області. За своє життя, ОСОБА_3, розпорядився своїм майном, склавши заповіт в їхню користь, який був посвідчений секретарем Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району ОСОБА_4, 6 травня2014 року, за реєстром № 107. Згідно заповіту, ОСОБА_3, заповів їм, в рівних частках, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належне йому майно, в тому числі житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Косівська Поляна, за номером 760 Рахівського району, Закарпатської області. В установлений законом строк, ними було подано заяви про прийняття спадщини спадщини за заповітом, до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та було заведено спадкову справу та проведена відповідна реєстрація в Спадковому реєстрі, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38731858 від 27жовтня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, з метою успадкування заповіданого майна, вони- ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці за заповітом, звернулися до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу ОСОБА_5, щодо видачі їм Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за померлим заповідачем, ОСОБА_3. Проте їм було відмовлено у видачі таких свідоцтв, оскільки право власності на будинок з надвірними спорудами, який заповів їм батько ОСОБА_3, не був належним чином оформлений. Як наслідок, 24 липня 2015 року, приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі їм спадкоємцям, Свідоцтв на спадщину за заповітом. Згідно даних погосподарського обліку Косівсько-Полянської сільської ради, заповіданий їм житловий будинок за номером 760, що розташований в с. Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області, належав спадкодавцю ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виданою Косівсько-Полянською сільською радою за № 1053 від 12 травня 2015 року. Вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являються спадкоємцями за заповітом на вищезгадане майно після смерті заповідача ОСОБА_3. Заповітє чинний, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за №38731683 від 27жовтня 2014 року. Оскільки,факт відсутності правовстановлюючих документів на вищезгадане спадкове майно, не дає їм можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно по заповіту, що був посвідчений секретарем Косівсько-Полянської сільською радою, Рахівського району, ОСОБА_4, 6травня2014 року, за реєстром № 107. На підставі наведено просили визнати за ними, в рівних частках,ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності на будинок з надвірними спорудами, загальна площа якого становить 81,57 кв.м., житлова площа 43,16кв.м, що розташований за адресою: с. Косівська Поляна, буд.760 Рахівського району, Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті заповідача ОСОБА_3.

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилися. Ними подана заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог і задоволення позову.

Представник відповідача Косівсько-Полянської сільської ради в судове засідання не з'явився. В.о сільского голови ОСОБА_4 подано заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 8 травня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_3, залишилося спадкове майно - житловий будинок №760 з прилеглими до нього надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 6 травня 2014 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_3 належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він за законом матиме право, в яке входить житловий будинок з надвірними спорудами № 760 в с. Косівська Поляна Рахівського району, заповів сину та дочці. Зокрема, ? частину майна сину ОСОБА_1, ? майна дочці ОСОБА_2.

Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їх права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в їх користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №760 в с. Косівська Поляна Рахівського району, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований у 1977 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1053 від 12.05.2015 року, житловий будинок № 760 в с. Косівська Поляна дійсно, згідно по господарської книги №18 належав ОСОБА_3, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в силу ст. 1270 ЦК України.

Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі належать до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняли, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Косівська Поляна, 760 Рахівського району Закарпатської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою м. Градец Кралове, вул.. Велка, 93/87 Чеської Республіки, в рівних частинах за кожним, право власності на будинок з надвірними спорудами, загальна площа якого становить 81,57 кв.м., житлова площа 43,16кв.м,що розташований за адресою: с. Косівська Поляна, буд.760 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті заповідача ОСОБА_3.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.