Справа № 761/2113/15-ц С
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Волошиної В.М., Саліхова В.В.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року, апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія ІФГ Капітал , Національного Банку України про стягнення коштів, сплачених за договором, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання, інфляційних втрат за час прострочення та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Каптал» на свою користь грошові кошти в розмірі 224523 грн., три проценти річних в сумі 21517 грн.30 коп., інфляційних втрат в сумі 65954 грн. 87 коп. Крім того, просила солідарно стягнути з відповідачів 200000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2011 року договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 2/23 від 24 січня 2008 року, укладений між нею та ТОВ «Український промисловий банк» розірвано. Рішенням того ж суду від 12 грудня 2011 року зобов'язано ТОВ «Український промисловий банк» повернути позивачу кошти в сумі 224523 грн., однак рішення виконано не було, а відповідне виконавче провадження в червні 2012 року закінчено та направлено виконавчий лист ліквідатору ТОВ «Український промисловий банк». В подальшому НБУ повідомило її, що обов'язок подальших розрахунків покладається на ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на підставі договору про передавання в управління непроданих активів від 5 вересня 2013 року № 31-Л, укладеного між ТОВ « Український промисловий банк», Національним Банком України та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал». ТОВ «Інвестиційна компанії «ІФГ Капітал», отримавши активи ТОВ «Український промисловий банк», має відповідати за зобов'язаннями останнього. Оскільки відповідачі свої грошові зобов'язання не виконують, при цьому НБУ не здійснював функцію нагляду регулювання діяльності ФФБ, що потягло порушення зобов'язань по виконанню рішення суду, позивач ОСОБА_5 просила на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» інфляційні втрати за період з 11 квітня 2011 року по 17 листопада 2014 року 65954,87 грн. та три проценти річних в сумі 21517,30 грн., а моральну шкоду просить стягнути з обох відповідачів солідарно, оскільки їх бездіяльність спричинила моральну шкоду, яка виявилась у стійких та довготривалих стражданнях позивача з приводу неможливості отримання позивачем об'єкта інвестування, неможливістю отримати коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року, описки в якому виправлені ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року, позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» на користь ОСОБА_5 91472 грн.17 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням та ухвалою суду , ОСОБА_5 подала апеляційні скарги. В апеляційній скарзі на рішення суду просила скасувати рішення районного суду та застосувавши ч.2 ст.109 , ч.1 ст.309, ч.4 ст.307 ЦПК України повернути позов позивачеві, залишивши позов без розгляду. В апеляційній скарзі на ухвалу суду просила скасувати ухвалу, в абзаці другому резолютивної частині рішення виправити описку та зазначити правильно боржника - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», суму до стягнення - 87472 грн.17 коп. В апеляційних скаргах посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В свою чергу відповідач ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Каптіал», не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.205), причину своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» проти доводів апеляційних скарг ОСОБА_5 заперечував і просив задовольнити апеляційну скаргу товариства.

Представник Національного Банку України просила винести рішення згідно норм чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення та постановленої ухвали, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ ««Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» підлягає задоволенню, апеляційні скарги ОСОБА_6 задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФШ Капітал» набуваючи зобов'язання по ФФБ згідно укладеного тристороннього договору від 5 вересня 2013 року, перебирає на себе зобов'язання по виконанню рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2011 року. Але відповідач таке рішення не виконав, кошти позивачеві не сплатив, а тому має нести відповідальність передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 224523 грн., суд виходив із того, що ця сума вже була стягнута рішенням суду, а тому повторно стягнута бути не може, вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є безпідставні.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 24 січня 2008 року між ОСОБА_5, як довірителем, та ТОВ «Український промисловий банк», як управителем, було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва 2/23. Цією ж датою, 24 січня 2008 року, ОСОБА_5 на виконання умов договору про участь у ФФБ було сплачено на рахунок ТОВ «Український промисловий банк» 224523 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2011 року, яке набрало чинності 11 липня 2011 року, договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 2 / 23 від 24 січня 2008 року розірвано на підставі ст..611 ЦК України, ч.4 ст.18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Відповідно до ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2011 року, яке набрало чинності, частково задоволено позов ОСОБА_5 до ТОВ «Український промисловий Банк» та стягнуто з банку суму у розмірі 224523 грн.

Рішення Жовтневого районного суду м.Києва м.Дніпропетровська від 12 грудня 2011 року не виконано.

7 червня 2012 року державним виконавцем ДВС ГУЮ у м.Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ТОВ «Український промисловий банк» на користь ОСОБА_5 коштів в сумі 224523 грн., копію постанови разом з оригіналом виконавчого листа направлено ліквідатору банка.

5 вересня 2013 року між ТОВ «Український промисловий банк», Національним Банком України та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» укладено договір №31-Л про передавання в управління непроданих активів, за умовами якого управитель (відповідач у справі) прийняв на себе зобов'язання вжити заходів щодо зміни управителя переданих йому банком фондів фінансування будівництва та вирішення інших питань функціонування ФФБ.

Згідна листа НБУ від 15 квітня 2014 року відповідно до постанови Правління НБУ від 25 вересня 2013 року № 382 процедуру ліквідації банку завершено 31 грудня 2013 року. Непродані активи банку та перелік незадоволених вимог кредиторів банку, а також кошти фонду фінансування будівництва відповідно до ст. 96 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та договору № 31-л були передані в управління визначеній НБУ юридичній особі - ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторам за рахунок отриманих доходів.

Листом ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» від 16 травня 2014 року повідомило ОСОБА_5 про те, що відповідно до договору № 31-л про передавання в управління непроданих активів від 5 вересня 2013 року в управління управителю передані активи, наявні на балансі банку на дату укладання договору та передано перелік (реєстр) вимог кредиторів (вигодонабувачів) розрахунки з якими не проведено. Крім іншого, відповідно до Договору № 31-л про передавання в управління непроданих активів від 5 вересня 2013 року управитель прийняв на себе зобов'язання вжити заходів щодо заміни управителя ФФБ.

У наданому апеляційному суду додатку № 2 до договору про передавання в управління непроданих активів від 5 вересня 2013 року № 31-Л прізвище ОСОБА_5 в переліку вигодонабувачів ТОВ «Укрпромбанк» не значиться (а.с.214-242). Крім того, про відсутність прізвища позивача у переліку вимог кредиторів ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» повідомило ОСОБА_5 листом від 16 травня 2014 року (а.с.13).

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» є по відношенню до ОСОБА_5 боржником, а отже відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст..625 ЦК України, якими передбачено, що саме боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат ухвалено з порушення норм матеріального права, обставини, які суд вважав встановленими, є недоведеними, а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

Разом з тим, враховуючи, що в рішенні суду допущені описки, які постановленої у справі ухвалою від 15 липня 2015 року не виправлені, при цьому в тексті ухвали також маються описки, колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року та ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заявляючи в апеляційній скарзі вимоги про залишення справи без розгляду, ОСОБА_5 посилалася на те, що Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу з порушенням правил підсудності (ч.2 ст.109 ЦПК України). Але такі обставини не можуть бути підставою для залишення справи без розгляду у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» - задовольнити .

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року та ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» , Національного Банку України про стягнення коштів, сплачених за договором, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання, інфляційних втрат за час прострочення та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: