Справа № 183/3065/15
Провадження № 2/183/2105/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

за участю: секретаря Данильченко Т. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного нікчемного правочину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить застосувати до укладеного між ним та відповідачем усного попереднього договору від 15 травня 2013 року наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення з відповідача на його користь суми авансу у розмірі 16 000,00 грн.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що він, маючи намір придбати у власність житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, звернувся за оголошенням про продаж житлового будинку до ОСОБА_3 Після зустрічі остання повідомила, що їй у спадок від матері залишилось домоволодіння № 30 на вул. Омельченка в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, однак на даний час вона лише прийняла спадщину, шляхом подачі до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_5, а правовстановлюючі документи на своє ім'я оформити ще не встигла.

Після огляду вказаного нерухомого майна він з відповідачем дійшов домовленості щодо остаточної вартості будинку за 18 000 доларів США, строків підготовки документів, необхідних для укладання договору купівлі продажу, розміру авансової суми.

15 травня 2013 року сторони зустрілись ще раз та в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 він передав відповідачу грошову суму в розмірі 16 000 грн. в рахунок подальшого придбання домоволодіння, про що остання власноручно написала розписку, в якій також зазначено, що в разі відмови від придбання будинку залогова сума не повертається, а в разі відмови від продажу, вона зобов'язується повернути зазначену суму в подвійному розмірі. Та, в цей же день, між сторонами було досягнуто домовленості, що договір купівлі продажу будинку повинен бути укладений до кінця 2013 року.

Однак, станом на 31 грудня 2013 року правовстановлюючі документи на ім'я ОСОБА_3 на зазначене домоволодіння оформлені не були. Відсутність документів відповідач пояснила тривалим процесом присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку в Держкомземі. Внаслідок чого між сторонами досягнуто згоди щодо строку укладання договору купівлі продажу, а саме 15 березня 2014 року. З настанням зазначеної дати ОСОБА_3 знову повідомила його про неготовність в повному обсязі документів необхідних для укладання угоди.

Через те, що він також продавав свій будинок і укладання договору купівлі продажу та звільнення даного будинку було обумовлено з покупцями на 30 квітня 2014 року, ним було повідомлено ОСОБА_3 про необхідність укладення між ними договору купівлі продажу домоволодіння № 30 по вул. Омельченко в строк до 21 квітня 2014 року, а також повідомлено про необхідність перевезення його особистих речей до зазначеного будинку. Відповідач погодилась та повідомила, що вартість будинку стала більшою у звязку із значними затратами на підготовку документів, а отже його вартість становитиме 20 000 доларів США.

Однак, станом на 21 квітня 2014 року ОСОБА_3 повідомила про неготовність документів, необхідних для укладання договору купівлі продажу.

У звязку з цим позивач був вимушений знайти новий обєкт для купівлі та домовитися з його продавцем про переїзд до даного будинку до укладання договору купівлі продажу. Таким чином, станом на 30 квітня 2014 року було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за адресою: вул. ОСОБА_8, буд. 66-а, с. Спаське, Новомосковського району Дніпропетровської області, а також 13 травня 2014 року між позивачем та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі продажу домоволодіння № 15 по вул. Омельченко в с. Спаське, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Отже відповідачем не виконано її зобов'язання щодо продажу йому домоволодіння в обумовлені між ними строки.

Через порушення домовленостей та байдуже ставлення продавця до угоди про купівлю нерухомості, позивач запропонував відповідачу розірвати їх угоду та добровільно повернути йому аванс, на що ОСОБА_3 спочатку нібито погодилась, постійно обіцяючи повернути кошти, а згодом зовсім припинила спілкуватися з позивачем та відповідати на телефоні дзвінки.

Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду для захисту своїх порушених справ. Просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що він домовлявся з відповідачем про купівлю її будинку за 18 000 доларів США, в подальшому відповідач збільшила ціну до 20 000 доларів США. Крім того, у обумовлений між ними термін документи для продажу будинку у відповідача були не готові, будинок, у якому він жив, він вже продав, а тому він був змушений відмовитися від купівлі будинку відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що про її намір продажу домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Омельченко, 30, с. Спаське, Новомосковського району Дніпропетровської області, знали лише сусіди і ніякого оголошення про продаж зазначеного домоволодіння вона не подавала. Пояснила, що позивачу стало відомо про продаж будинку від сусідів. Так, в квітні 2013 року вона з позивачем домовилась про продаж зазначеного домоволодіння за 18 000 доларів США та 15 травня 2013 року позивач надав аванс у розмірі 16 000 грн. при свідках, прізвища яких вона не пам'ятає. Пояснила, що попередній договір купівлі-продажу вона з позивачем не укладала, а 16 000 грн. це авансова сума. 21 січня 2014 року вона отримала правовстановлюючі документи на зазначене домоволодіння, після чого позивач просив її відкласти укладення угоди, оскільки у нього не були готові всі необхідні документи для продажу його будинку. Зазначила, що 07 лютого 2014 року присвоєно кадастровий номер на земельну ділянку, на якій знаходиться домоволодіння, яке вона планувала продати. На початку лютого 2014 року позивач просив відкласти укладення угоди до 15 березня 2014 року. Пояснила, що їй відомо, що позивач продав свій будинок 24 квітня 2014 року, а 05 травня 2014 року вони домовлялись про укладення договору купівлі-продажу домоволодіння, яке їй належало. Проте у цей день нотаріус зауважив, що у неї відсутня оцінка належного їй будинку, яку зробили протягом трьох днів. Додала, що вона дійсно підвищила ціну для позивача на зазначене домоволодіння до 20 000 доларів США з метою "налякати" його. Далі, десь 08 травня 2014 року їй зателефонував позивач та повідомив про його відмову від укладення угоди щодо купівлі-продажу домоволодіння і після чого позивач просив її повернути йому аванс у сумі 16 000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, оскільки доводи позивача щодо оголошення не відповідають дійсності. Додав, що на момент домовленості між сторонами мати відповідача власник будинку була ще живою, після її смерті відповідач лише 21 січня 2014 року здійснила оформлення спадщини у вигляді зазначеного вище домоволодіння та лише 07 лютого 2014 року отримала документи на земельну ділянку, що пояснює тривалий строк та перенесення дати оформлення угоди між сторонами. А також, зазначив, що 08 травня 2014 року позивач зателефонував відповідачеві і повідомив, що він відмовляється від купівлі будинку, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що він разом з іншим свідком приїхали на роботу до відповідача. Позивач ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 завдаток у розмірі 16 000 грн., оскільки він хотів придбати будинок. ОСОБА_3 написала розписку про отримання зазначених грошових коштів після чого він разом із іншим свідком засвідчили розписку своїми підписами і поїхали додому. Додав, що йому стало відомо від ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 підвищила ціну домоволодіння з 18 000 доларів США до 20 000доларів США, яке вона збиралась продавати, і тому позивач відмовився його купувати. Зазначив, що він допомагав позивачу перевозити речі до будинку, який продавала відповідач.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що між сторонами була домовленість купівлі-продажу будинку. Їй відомо, що сторони домовились про те, коли відповідач буде продавати будинок позивач "претендує на першого покупця". Зі слів відповідача їй відомо, що позивач давав завдаток, в якому розмірі, їй не відомо. Позивач переїхав до будинку позивача, коли продав свій будинок, але прожив там недовго, перевозив туди свої речі. Підстави, через які не відбулася угода, їй не відомі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 проживав недовго у будинку ОСОБА_3, наглядав за будинком. Від відповідача та сусідів вона знала, що будинок продається. При передачі завдатку вона присутня не була, чому угода купівлі-продажу не відбулася, вона не знає.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 15 травня 2013 року ОСОБА_3 надано ОСОБА_1 розписку про отримання від останнього 16 000 грн. в якості завдатку за продаж йому будинку на вул. Омельченко, 30 (а.с. 55).

З пояснень позивача, які не заперечувались відповідачем, та які підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, вбачається, що 15 травня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились про продаж належного матері ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за 18 000 доларів США.

Відповідач не заперечувала проти того, що вона отримала від ОСОБА_1 16 000 грн. на підставі зазначеної вище розписки.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу будинку № 30 на вул. Омельченка в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області між сторонами укладений не був, як пояснив в судовому засіданні позивач, з тих підстав, що відповідач збільшила ціну будинку з 18 000 доларів США до 20 000 доларів США. Факт збільшення ціни будинку для позивача не заперечувала в судовому засіданні і відповідач, яка пояснила, що вона дійсно з часом назвала ОСОБА_1 вищу ціну, ніж вони домовлялись, щоб "налякати" його.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу будинку.

Зі справи вбачається, що 15 травня 2013 року сторони домовилися про продаж відповідачем позивачу житлового будинку за 18 000 доларів США, у зв'язку з чим відповідач отримав від позивача 16 000 грн., що підтверджується розпискою. Суд розцінює таку розписку як виконану передплату в рахунок майбутніх платежів з покупця і доходить висновку, що передана позивачем відповідачу сума у розмірі 16 000 грн. не може вважатися завдатком, оскільки договір купівлі-продажу, який є консенсуальним договором, укладений не був, через що передана сума має вважатися авансовим платежем, який підлягає поверненню позивачу.

Наведені в обґрунтування позову доводи позивача про норми права, які, на його думку, має застосувати суд, мають визнаватися не більше як юридична помилка в кваліфікації цивільних відносин, що згідно зі ст. 214 ЦПК України не обмежує суд у визначені дійсних відносин сторін.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 16 000 (шістнадцять тисяч) грн., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього на суму 16 243 грн. 60 коп. (шістнадцять тисяч двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г. Є. Майна