АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4049/15 Справа № 192/2308/14 Головуючий у 1 й інстанції - Трещова Н. М. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №051/08-ФЛ/11 та за договором №040-Р/002396 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 травня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (, правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та ОСОБА_2 був укладений договір №040-Р/002396 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, згідно п.1.1 якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 і надав відповідну платіжну карту Vіsа Еlесtron, а згідно п. 4.6.2 договору передбачено списання з вказаної карти сум комісійної винагороди, згідно з Тарифами банку.

Також, відповідно до п. 5.1 Договору відповідач зобов'язаний не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту і несе відповідальність за його виникнення в розмірі встановленому тарифами банку, а саме в розмірі 40%.

Шляхом опублікування в газеті "Урядовий кур'єр" № 232 від 13 грудня 2011 року позивач змінив умови вказаного договору, відповідно до п. 10.5 договору, в частині плати за несанкціонований овердрафт та встановив новий розмір відсотків на рівні 60%, тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути 2 360 гривень 51 копійка по нарахованих відсотках за прострочений (несанкціонований) овердрафт.

Також позивач посилається на те, що 03 червня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №051/08-ФЛ/11 з розміром кредитного ліміту 5 000 гривень 00 копійок, зі сплатою 22% річних на строк до 05 квітня 2010 року.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання щодо погашення заборгованості та сплаті відсотків, то позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості та заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2012 року у справі №0438/1656/2012 було ухвалено стягнути з відповідача заборгованість станом на 07 червня 2012 року. При цьому позивач посилається на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін за укладеними договорами і не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє позивача від отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобов'язання є його виконання.

Позивач посилається на те, що строк позовної давності був перерваний внаслідок виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати заборгованості відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби від 25 січня 2013 року про закінчення виконавчого провадження, а тому станом на 11 вересня 2014 року позивач нарахував пеню в розмірі 8 724 гривні 78 копійок за період з 11 вересня 2013 року по 11 вересня 2014 року, яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що 03 червня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та ОСОБА_2 був укладений договір №051/08-ФЛ/11 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до п.2.1 якого банк надав відповідачу кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Vіsа Еlесtron НОМЕР_1 відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту 5 000 гривень та сплатою 22% річних за користування кредитними ресурсами строком до 05 квітня 2010 року (а.с.11-13).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (а.с.12 оборот).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2012 року у справі №0438/1656/2012 за позовом ПАТ банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача станом на 07 червня 2012 року було стягнуто 969 гривень 07 копійок заборгованості по кредиту та 544 гривні 58 копійок нарахованих відсотків (а.с.5-6), а рішення суду виконано відповідачем лише 25 січня 2013 року (а.с.16-17).

Статтею ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором, а згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідач своєчасно не виконував свої зобов'язання за договором №051/08-ФЛ/11 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, то позивач з 07 червня 2012 року мав право на нарахування штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Позивачем наданий суду розрахунок пені за прострочену заборгованість (а.с.15), з якого вбачається, що станом на 11 вересня 2013 року заборгованість відповідача становить 1 265 гривень 23 копійки, а станом на 11 вересня 2014 року пеня нарахована в розмірі 1% за кожен день прострочення, відповідно до п. 6.1. договору та становить 6 364 гривні 27 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у ст.ст. 599,600,604-609 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням проведеним належним чином, а належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і , в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Оскільки у зазначених правових нормах відсутня така правова підстави як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Однак , відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

В ході розгляду справи представник відповідача подав заяву про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності ( ар. сп. 70-74,78-79).

Встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ «Фінанси та Кредит» апеляційної скарги зводяться до обгрунтування наявності заборгованості , яка мається у відповідачки , що судом по суті не спростовувалось , а судом було застосовано строк позовної давності , якийзакінчився 10 вересня 2013 року , рахуючи з моменту ухвалення рішення суду від 10 вересня 2012 року. Позивач же звернувся до суду з вимогою про стягнення пені 18 вересня 2014 року за період з 08 червня 2012 року по 11 вересня 2014 року

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить підстав для скасування судового рішення, оскільки її доводи не спростовують встановлених судом обставин, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· М.М. Романюк

·

·