Справа №592/8590/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/2051/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Сибільової Л. О. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 вересня 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500967002 від 12 грудня 2014 року в сумі 25 689 грн. 18 коп., з яких: 19 317 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 2 051 грн. 01 коп. - заборгованість по відсотках; 2 920 грн. 80 коп. - комісія; 1 400 грн. 00 коп. - штраф.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» залишені без розгляду на підставі п.6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа - Банк» просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, стягнути з відповідача судові витрати.

При цьому зазначає, що у даному випадку невиконання умов кредитного договору зі сторони відповідача призвело до порушення прав Банку, а наявність третейського застереження у кредитному договорі не може бути обмеженням будь-якої із сторін договору звернутися за захистом до суду загальної юрисдикції. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судами» частину 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів послуг банку (кредитної спілки). А тому, вважає, що суд незаконно постановив оскаржувану ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та вважав, що оскільки сторонами обумовлене третейське застереження, визначене у п.6 кредитного договору, відповідач заперечив проти розгляду справи в місцевому суді, тому є законні підстави для залишення вимог банку без розгляду.

Але з такими висновком суду погодитись не можливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2015 року ПАТ «Альфа- Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

10 вересня 2015 року суд першої інстанції відкрив провадження та призначив дану справу до судового розгляду (а.с.31).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 24 вересня 2015 року просила залишити без розгляду позов банку у зв'язку з наявністю в умовах укладеного між сторонами договору третейського застереження (а.с. 34-36).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України якщо між сторонами укладений договір про передачу спору на вирішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

У відповідності до ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» також передбачено, що будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських відносин, крім випадків, передбачених законом, може бути переданий до третейського суду за угодою сторін.

Згідно з п. 14 частини 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», яка була доповнена Законом України від 03.02.2011 р. N 2983-VI, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Постановою Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-2074цс15 у аналогічних правовідносинах викладена правова позиція про те, що частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів не поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

З урахуванням викладеного, ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене вище та положення п.2 ст.342 ЦПК України, ухвала суду про залишення позову ПАТ «Альфа-Банк» без розгляду підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції для продовження судового розгляду

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.3, 311 ч.1 п.1,2,3,4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 вересня 2015 року у даній справі скасувати.

Справу направити до Ковпаківського районного суду м.Суми для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий -

Судді -