Ухвала

іменем україни

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт» про скасування рішення третейського суду у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт», фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт» до ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт» (далі - ТОВ «Тахтаївський граніт») звернулось до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що 7 грудня 2012 року третейським судом, створеним для розгляду конкретного спору у складі судді Ковальова В.С., було ухвалено рішення, у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Тахтаївський граніт», ФОП ОСОБА_5 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом товариства до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним. Вказаним рішенням стягнуто солідарно з товариства та ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5 млн. грн заборгованості за договором позики, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Позивач вважав, що вказане рішення третейського суду є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи у третейському суді приймав участь неповноважний представник товариства.

Ураховуючи наведене, заявник просив скасувати рішення третейського суду від 7 грудня 2012 року.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року заяву ТОВ «Тахтаївський граніт» задоволено. Рішення від 7 грудня 2012 року, прийняте Третейським судом, створеним для розгляду конкретного спору у складі судді Ковальова В.С., у справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Тахтаївський граніт», ФОП ОСОБА_5 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ТОВ «Тахтаївський граніт» до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним, скасовано у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року судове рішення районного суду скасовано та постановлено нову ухвалу. У задоволенні заяви ТОВ «Тахтаївський граніт» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Тахтаївський граніт», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарг цих висновків не спростовують.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Тахтаївський граніт» про скасування рішення третейського суду, апеляційний суд, правильно застосувавши вимоги ст. ст. 389-4, 389-5 ЦПК України, Закону України «Про третейські суди», на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що доводи заяви (предмет вимог) щодо того, що ТОВ «Тахтаївський граніт» не брало участі у справі в третейському суді, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України є підставою для скасування рішення третейського суду, безпідставні, оскільки достовірно встановлено, що ТОВ «Тахтаївський граніт» в особі свого представника брало участь у третейському розгляді справи, є відповідачем за первісним позовом і позивачем за зустрічним позовом. Крім того, 19 червня 2013 року компетентним судом видано виконавчий лист і правомочність рішення третейського суду перевірялась. Інших доводів для скасування рішення третейського суду заявник в суді першої інстанції не наводив.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тахтаївський граніт» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

В.А. Черненко