провадження №2/333/621/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу безпідставно виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу безпідставно виплаченої пенсії, посилаючись на те, що до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя 26.09.2011 року із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 803-XII від 01.03.1991 року (який діяв на час звернення за пенсією) звернулась ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши направлення для оформлення дострокового виходу на пенсію від 26.09.2011 року №0057 Південного районного центру зайнятості в м.Запоріжжя. При заповненні документів, необхідних для призначення пенсії, а саме - заяви про призначення/перерахунок пенсії, ОСОБА_1 особисто зазначила що на момент звернення за пенсією вона не перебувала в трудових відносинах. Внаслідок відпрацювання списків працюючих пенсіонерів та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія НОМЕР_2) виявилось, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як приватний підприємець з 30.04.2002 року, тобто відповідач не могла мати статусу безробітної або особи, що шукає роботу. Відповідно до листа Південного районного центру зайнятості від 04.02.2014 року №210, при реєстрації ОСОБА_1 приховала інформацію про факт реєстрації її як суб'єкта підприємницької діяльності. Вищезазначене направлення від 26.09.2011 року №0057 було єдиною підставою, яка давала право ОСОБА_1 в вересні 2011 року достроково оформити пенсію. За наведених обставин ОСОБА_1 не мала права на оформлення дострокової пенсії. В той же час, оскільки на момент звернення за пенсією, ОСОБА_1 не набула передбаченого пенсійним законодавством віку для виходу на пенсію за віком згідно зі ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не надала документів, які б підтверджували статус інваліда тощо, відповідач не мала права на будь-який інший вид пенсії, окрім дострокової пенсії відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення». Враховуючи вищезазначене, внаслідок приховання відповідачем інформації про свій статус суб'єкта підприємницької діяльності, по пенсійній справі ОСОБА_1 виникла переплата за період з 26.09.2009 року по 31.01.2014 року в сумі 52525,26 року. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року , пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї. Звертають увагу суду, що з вищезазначеними вимогами пенсійного законодавства відповідач була ознайомлена під час звернення за первинним призначенням пенсії, про що свідчить її підпис на заяві про призначення пенсії від 26.09.2011 року. Враховуючи вищезазначене позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму переплати, яка виникла внаслідок приховання нею інформації про статус суб'єкта підприємницької діяльності за період з 26.09.2009 року по 31.01.2014 року у сумі 52525,26 грн.

В судове засідання представник позивача не з»явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечує. В письмових запереченнях, наданих суду, представник відповідача зазначає, що відповідач на день звернення до позивача із заявою про призначення пенсії була зареєстрована як така, що шукає роботу (була визнана безробітною) у Центрі зайнятості, що підтверджено листом цієї установи. Згідно даних трудової книжки відповідач на момент призначення пенсії не працювала. Також відповідач підприємницьку діяльність не здійснювала та дохід від неї не отримувала. Крім того, до компетенції позивача не входить вирішення питання про реєстрацію осіб таких, що шукають роботу, їх реєстрації у Центрі зайнятості, у якого з нею виникли правовідносини у сфері соціального страхування на випадок безробіття. Також до компетенції та повноважень позивача не відноситься питання перевірки правильності присвоєння громадянам статусу безробітного, таких, що шукають роботу, їх реєстрації у Центрі зайнятості, присвоєння таким особам статусу безробітних. Відповідні питання щодо відповідачки вирішив Центр зайнятості, у якого з нею виникли правовідносини у сфері соціального страхування на випадок безробіття. Також, до компетенції та повноважень позивача не відноситься питання перевірки правильності присвоєння громадянам статусу безробітного, таких, що шукають роботу. Як зазначає позивач, єдиною підставою для дострокового призначення пенсії відповідачці було клопотання (направлення) Центру зайнятості від 26.09.2011 р. Зазначене клопотання було видано (підписано) та направлено позивачу Центром зайнятості, а не відповідачем. Тобто Центр зайнятості, діючи в межах своєї компетенції, звернувся до іншого суб»єкта владних повноважень - позивача, у порядку та спосіб, передбачені п. 7 Порядку реєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 р. № 219, з направленням у якому зазначив, що «…направляє ОСОБА_1, зареєстрованій в державній службі зайнятості, як така, що шукає роботу… для оформлення дострокового виходу на пенсію…». Права відкликання направлень у Центра зайнятості не було, законодавством воно не передбачено. Отже, відповідачка не є суб»єктом, який видав документ (клопотання), що дало право на дострокове призначення пенсії. Вона не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, що видаються органами влади, пенсію їй було призначено відповідно до висновків та рішень відповідного державного органу на виконання наданих йому повноважень. Крім того, вважає, що сума не підтверджена належними та допустимими доказами, та взагалі провадження підлягає закриттю, оскільки спір повинен розглядатися адміністративним судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

До управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя 26.09.2011 року із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 803-XII від 01.03.1991 року (який діяв на час звернення за пенсією) звернулась ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши направлення для оформлення дострокового виходу на пенсію від 26.09.2011 року №0057 Південного районного центру зайнятості в м.Запоріжжя (а.с. 3-4). При заповненні документів, необхідних для призначення пенсії, а саме - заяви про призначення/перерахунок пенсії, ОСОБА_1 особисто зазначила що на момент звернення за пенсією вона не перебуває в трудових відносинах (а.с. 4).

Внаслідок відпрацювання списків працюючих пенсіонерів та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія НОМЕР_2) виявилось, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як приватний підприємець з 30.04.2002 року, тобто відповідач не могла мати статусу безробітної або особи, що шукає роботу.

Відповідно до листа директора Південного районного центру зайнятості м.Запоріжжя ОСОБА_1 була зареєстрована, як така, що шукає роботу з 21.09.2011 р. При реєстрації як безробітної, приховала інформацію про факт реєстрації її як суб»єкта підприємницької діяльності з 30.04.2002 року та відношенням її до зайнятого населення. Тим самим ОСОБА_1 не мала права на отримання статусу безробітної та оформлення дострокового виходу на пенсію (а.с. 5)

Внаслідок приховання відповідачем інформації про свій статус суб'єкта підприємницької діяльності, по пенсійній справі ОСОБА_1 виникла переплата за період з 26.09.2009 року по 31.01.2014 року в сумі 52525,26 року (а.с. 6-7).

Відповідно до п. «г» ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення» (№ 803-XII), право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", або віку, що дає право на призначення пенсії відповідно до законів України "Про державну службу", "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (за наявності відповідних умов), у разі якщо до визнання такої особи безробітною для неї неможливо було підібрати підходящу роботу та якщо вона має страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї.

Згідно ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» (втратив чинність з 01.01.2013 року) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Не можуть бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або досягли встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до п.2, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» (втратив чинність з 01.01.2013 року) приватні підприємці відносяться до зайнятого населення.

Згідно ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Таким чином на протязі всього періоду з 26.09.2009 року по 31.01.2014 року відповідач мала статус фізичної особи-підприємця, чим порушила положення пенсійного законодавства, оскільки не відносилась до категорії непрацюючих.

Отже, враховуючи викладене, з відповідача належить стягнути 52525,26 грн. - суму безпідставно виплаченої пенсії.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 212 -215 ЦПК України, ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя суму переплати пенсії в розмірі 52525,26 грн (п»ятдесят дві тисячі п»ятьсот двадцять п»ять грн. 26 копійок) .

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 525,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г. Стоматов