АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", третя особа ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування, завданого в наслідок ДТП,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", третя особа ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування, завданого в наслідок ДТП задоволені частково. Стягнуто з ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 39 592 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 7 535 грн. 35 коп., судовий збір в розмірі 471 грн. 28 коп., а всього 47 598 грн. 63 коп..

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про відмову у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суд з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої через пошкодження належного йому автомобіля внаслідок ДТП. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 квітня 2011 року за участю автомобіля "Mitsubishi L200", державний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності та автомобіля "Мегсеdes Веnz", державний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_6 та яким керував ОСОБА_5, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2011 р. в скоєнні ДТП визнаний винним ОСОБА_5 На момент скоєння ДТП ОСОБА_5, як співробітник ТОВ "ВФ "Технополіс", орендував автомобіль "Мегсеdes Веnz", державний номер НОМЕР_2 у ОСОБА_6

Згідно висновку № 158/11 експертного авто-товарознавчого дослідження спеціаліста з визначення матеріальної шкоди від 21.04.2011 року, матеріальна шкода, заподіяна автомобілю "Mitsubishi L200", державний номер НОМЕР_1, складає 60 413 грн. 82 коп., вартість відновлюваного ремонту 94844,08 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", відповідно страхового полісу ВЕ/5897423 від 21.09.2010 р., в межах встановленого страхового ліміту в розмірі 50 000 грн.

04.04.2011 р. позивач звернувся до ПАТ "УПСК" із заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку за вказаним полісом, але йому листом № 555 від 15.08.2011 р. відмовлено у виплаті, так як страхувальником свідомо було надано неправдиві відомості щодо території переважного використання забезпеченого транспортного засобу, що призвело до недоплати страхової премії.

Дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню підлягає страхове відшкодування в розмірі 39 592 грн., з урахуванням суми страхового ліміту - 50 000 грн. та відрахуванням франшизи 510 грн. і 20% ПДВ - 9 898 грн., на які зменшується сума страхового ліміту.

Також стягненню підлягає пеня, яка складає 7 535 грн. 35 коп., оскільки страховик прострочив виплату страхового відшкодування через свою вину. Позивач отримав письмову відповідь 15.08.2011 р., тому період, за який нараховується пеня, розраховується з 16.08.2011 р. по 15.08.2012 р., тобто за 366 днів. З 10.08.2010 р. по 22.03.2012 р. облікова ставка НБУ складала 7,75% річних, а з 23.03.2012 р. - 7,5% річних.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст..3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п.37.2 ст.37 вказаного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції стосовно відхилення доводів відповідача, що договір страхування на момент ДТП не діяв у зв'язку з тим, що власник застрахованого автомобіля ОСОБА_6 не надав документів, які б підтверджували законність експлуатації автомобіля "Мегсеdes Веnz", державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 Договір оренди, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ "ВФ "Технополіс", співробітником якого є ОСОБА_5 та який в момент ДТП керував автомобілем, не посвідчений нотаріально, як це передбачено положеннями ст.799 ЦК України.

Оскільки договір страхування починає діяти з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, у відповідності до ст.983 ЦК України і такий платіж було внесено ОСОБА_6, що не заперечував відповідач, на момент настання страхового випадку страховий поліс діяв. Крім того, власник автомобіля на свій власний розсуд, зі своєї волі, може розпоряджатися своїм майном, у відповідно до ст.317 ЦК України, в тому числі передати право керування автомобілем іншій особі. В даному випадку, право керування автомобілем "Мегсеdes Веnz", державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6 фактично передав ОСОБА_5, а забезпечений автомобіль не вибував з володіння ОСОБА_6, як власника і саме ОСОБА_6 має нести відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована відповідачем, то саме відповідач має нести відповідальність за спричинену шкоду.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 01.07.2004 року зі змінами від 24.09.2008 року), договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір І типу).

Розглядаючи питання щодо надання ОСОБА_6 страховій компанії недостовірної інформації, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи містяться декілька примірників полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/5897423 (а.с.154, 183).

В примірнику полісу, що міститься на а.с. 154, зазначено тип договору " 1" без службових приміток. Натомість, в примірнику полісу, що міститься на а.с. 183, крім типу договору, зазначені службові примітки і визначено зону використання транспортного засобу " 5". Зона " 5" визначена страховою компанією за місцем проживання страхувальника (м. Дніпродзержинськ), тому місце переважного використання автомобіля є саме м.Дніпродзержинськ, а не м. Дніпропетровськ, що відповідає зоні "З" та не передбачено договором страхування.

З пояснень представника відповідача вбачається, що один примірник, який без зазначення зони використання, надається страхувальнику, а із зазначенням зони - залишається у страховика. При укладанні договору страхування страхувальник не був ознайомлений з примірником договору страхової компанії, в якому визначена зона використання застрахованого автомобіля, тому не був повідомлений страховиком про визначення будь-якої зони використання, навіть у відмові у виплаті страхового відшкодування.

Тому посилання представника відповідача на надання страхувальником недостовірної інформації щодо зони використання застрахованого автомобіля є безпідставними та не доведеними.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з висновками суду першої інстанції полягають у запереченнях, які надавались у суді першої інстанції та яким, відповідно, надана правова оцінка, яка викладена вище та з якою погоджується колегія суддів. Будь-яких інших доводів апелянт не наводить. Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовано, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: