справа № 208/3986/15-ц
№ провадження 2/208/1637/15
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

За участю:

- Представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діє в інтересах ОСОБА_2 до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття майна з під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття майна з під арешту, зазначивши, що за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.10.2014 року за ним визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1. Інша частка квартири йому належить на підставі свідоцтва про право на спадщину та за договором дарування. Він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно, для проведення державної реєстрації прав власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_2, але йому було відмовлено у реєстрації прав та їх обтяжень № 21160219 від 07.05.2015 р. в звязку з тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в реєстрі зареєстроване обтяження за № 11108278 від 22.04.2011 р. на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження від 22.04.2011 р. виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції саме на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1. В звязку з чим виникла необхідність звернення до суду.

Позивач просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме: 1/9 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 жовтня 2014 року, який накладений постановою від 22.04.2011 року відділом державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, та якою заборонено здійснювати відчуження 1/9 частини квартири АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилався на обставини зазначені в позові.

Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.10.2014 року право власності ОСОБА_3 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3 було припинено, та визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2.

Згідно до договору дарування 7/9 часток квартири ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 7/9 частки квартири АДРЕСА_3, 13.11.2013 р. вищезазначений договір зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні встановлено, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2013 р.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 21160219 від 07.05.2015 р., ОСОБА_2 було відмовлено у державній реєстрації, в звязку з тим, що оголошено заборону на відчуження майна на підставі арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладене на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи викладене та те, що на даний час виконавче провадження, при виконання якого було накладено арешт, закінчено та державний виконавець не має можливості зняти арешт з належного позивачу майна, що позбавляє позивача здійснювати право власності на частку квартири АДРЕСА_3, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 діє в інтересах ОСОБА_2 до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття майна з під арешту, задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме: 1/9 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 жовтня 2014 року, який накладений постановою від 22.04.2011 року відділом державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, та якою заборонено здійснювати відчуження 1/9 частини квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його оголошення.

Суддя Похваліта С. М.