Ухвала

іменем україни

02 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Остапчук Д. О., перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило виселити ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки.

Заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02 вересня 2015 року заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною 1 статті 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 листопада 2005 року, тобто не придбаний за рахунок кредитних коштів, а тому відсутні підстави для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду, не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права при його ухваленні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про виселення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02 вересня 2015 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д. О. Остапчук