Номер провадження: 22-ц/785/4301/15
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом був доповнений та остаточно поданий до ОСОБА_4 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 10 січня 2008 року він купив у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Угоду купівлі продажу сторони уклали у простій письмові формі (розписка). За купівлю вказаної квартири, як стверджує позивач, він заплатив 100 000 грн., що еквівалентно 20 000 доларам США. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Також позивач зазначив, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.08.2008 року за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.11.2008 року було скасовано.

12 березня 2009 року до Комінтернівського районного суду Одеської області звернувся онук померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 з позовом про визнання його власником вищенаведеної квартири як спадкоємця.

19 червня 2012 року Комінтернівським районним судом Одеської області визнано ОСОБА_4 власником вищевказаної квартири.

Позивач, вважає, що до спадкоємця померлої ОСОБА_5 переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду, яка була завдана спадкодавцем, а тому ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача отримані ОСОБА_5 за угодою кошти в розмірі 323 400 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Відповідач та його представники позов не визнали.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 березня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно встановив, що предметом даного спору є відшкодування спадкоємцем ОСОБА_4 майнової шкоди, яка за життя була завдана спадкодавцем ОСОБА_5ОСОБА_3 за ст. 1231 ЦК України.

Проте суд першої інстанції, зробив помилковий висновок про те, що позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з тих підстав, що він не заявляв до суду позовних вимог про встановлення нікчемності правочину - договору купівлі- продажу від 10 січня 2008 року, і застосування наслідків недійсності правочину.

Однак колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до розписки, яку написав ОСОБА_3, та яку підписала ОСОБА_5, остання отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, що було еквівалентно на час написання розписки 100 000 гривен.

Відповідно до тексту розписки ОСОБА_5 10.01.2008 року, отримала грошові кошти від ОСОБА_3 за належну її квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 22).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла.

Однак договір купівлі-продажу будинку сторонами нотаріально посвідчений так і не був.

Рішенням Комінтерновського районного суду від 19 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання правочину купівлі-продажу від 10.01.2008 року дійсним та визнання права власності на майно - квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 7-12).

Рішення Комінтерновського районного суду Одеської області від 19 червня 2012 року, в зазначеній вище частині залишено без змін рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2013 року, та ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 жовтня 2013 року (а.с. 13-21).

У відповідності до ч. 3 ст.. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Комінтерновського районного суду Одеської області від 19 червня 2012 року, встановлено, що спірна квартира ніколи не вибувала із власності спадкодавця ОСОБА_5 за її життя. При цьому, за життя ОСОБА_5 спірну квартиру не відчужувала.

Договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 ніколи не укладався та ОСОБА_3 ніколи не набував права власності на вказану квартиру.

В силу ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову і моральну шкоду, завдану спадкодавцем, яку було присуджену судом із спадкодавця за його життя.

В силу ст. 1231 ч. 4 ЦК України майнова шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Отже доведенню підлягає як факт виникнення обов'язку у спадкодавця (за життя) відшкодувати завдану шкоду, так і вартість рухомого чи нерухомого майна, що було одержане спадкоємцем у спадщину.

ОСОБА_3 звернувся з позовом про повернення боргу до спадкоємця ОСОБА_4, але з пояснень ОСОБА_3 слідує, що грошові кошти, які він передав в рахунок продажу квартири, він боргом не вважає, що підтверджується журналом судового засідання.

З наведених підстав, колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення боргу, як майнової шкоди у відповідності до ст. 1231 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва