20.05.2015 Єдиний унікальний № 371/530/15-ц
Провадження №2/371/224/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка навчається

встановив:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком. Після закінчення середньої школи він продовжує навчання на денному відділенні Маслівського аграрного технікуму ім.П.Х.Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, на даний час навчається на 3 курсі цього закладу і буде навчатися до 30 червня 2016 року.

До місця навчання він щодня слідує автобусом, витрачає кошти на проїзд, також йому кошти потрібні на харчування, стипендії не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги. Мама сама забезпечити матеріально його не в змозі, вона має низький дохід.

У добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду.

Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до закінчення навчання.

У судове засідання позивач не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що він сплачує заборгованість за аліментами на утримання сина, сам хворіє, а тому не має змоги платити аліменти на утримання сина на період його навчання.

Третя особа : ОСОБА_3 позов підтримала і пояснила, що сама не працює, є пенсіонеркою, розмір її пенсії становить 1500грн., інших доходів немає, а тому не в змозі сама забезпечувати навчання сина. Підтвердила, що відповідач сплачує заборгованість за аліментами, оскільки він ухилявся від їх сплати.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши відповідача, третю особу, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини є такий склад юридичних фактів: 1) повноліття дитини (досягнення нею 18 років); 2) родинний зв'язок батьків та дітей; 3) продовження повнолітньою дитиною навчання; 4) потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв'язку з продовженням навчання; 5) здатність батьків надавати таку допомогу. Сукупність цих факторів утворює юридичний склад необхідний і достатній для виникнення вищезазначеної матеріальної допомоги.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Судом установлено, що від спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7).

Після розірвання шлюбу між ними, син залишився проживати з матір"ю, на його утримання відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини та продовжує сплачувати заборгованість за аліментами, що підтвердила мати позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу виповнилось 18 років, проте він продовжує навчання на денному відділенні Маслівського аграрного технікуму ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою № 067 від 19 лютого 2015 року, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання, харчування, побут, лікування.

Відповідач працює в Миронівській ЦРЛ, що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати з його заробітної плати за 2014-2015рр. (а.с.24-25), інших утриманців не має, а тому суд вважає, що він має змогу надавати посильну матеріальну допомогу на утримання свого сина.

Проте, позивач навчається на бюджетній формі навчання, тобто безкоштовно, неотримання ним стипендії є цілком його провиною, оскільки він неналежно виконує свої студентські обов'язки та не бажає добре навчатися, щоб отримувати стипендію.

При ухваленні рішення суд враховує розмір доходу відповідача, він має регулярний дохід, що не позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання свого сина, який продовжує навчання, відповідач сплачує заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_4, хворіє, а мати позивача не може в повній мірі матеріально забезпечувати спільну з відповідачем дитину, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення його в повному обсязі від обов"язку утримувати свого сина, який продовжує навчатися.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст. 181, 182, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Cтягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого в Миронівській центральній районній лікарні, на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 19 березня 2015 року до 30 червня 2016 року, тобто до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 20 травня 2015 року

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко