Справа № 128/3750/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриценко І.Г.,

при секретарі: Кіяниця А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, та за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок.

Встановив:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, пізніше її оновивши, (а.с.44-47) в позові вказала, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 року, тобто, з моменту його побудови, але розпорядитись будинком не може, так як будинок та господарські будівлі належать на праві власності колгоспному двору. На момент прийняття Закону України «Про власність» головою колгоспного двору була ОСОБА_4, а членом колгоспного двору була її мати ОСОБА_5. У погосподарській книзі за 1991-1995 роки значиться її ім'я та ім'я її матері ОСОБА_5, тобто кожному члену колгоспного двору належало право власності на ? частку колгоспного дворуюДошлюбне прізвище позивача «Козяр». Таким чином, мати позивача теж була власницею будинку на момент прийняття ЗУ «Про власність». Мати ОСОБА_5 померла 27.03.2000р., позивачка вступила після неї в оперативне управління спадковим майном, тому позивачка вважає, що вона залишилась єдиною повноправною господинею у власній домівці. Також в даному будинку були прописані ще дочка позивачки ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_6, які виписались до м. Вінниці у 1986 році, про що свідчить запис у погосподарській книзі за 1981-1988 роки, вони на даний будинок не претендують. З огляду на вищевикладене, позивачка звернулась даним позовом до суду, яким просить визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, при цьому представник позивача позов підтримує просить задовольнити в повному обсязі, представник відповідача та треті особи не заперечують з приводу задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали цивільної та інвентаризаційної справ, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини.

Так, документом, що підтверджує право власності на домоволодіння є Свідоцтво №7 про право власності на домоволодіння від 20.09.1988 року, видане виконком Майданської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів №128 від 19.05.1988 року, житловий будинок за №51 по вул. Леніна в с. Майдан належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_1. Дане свідоцтво зареєстровано у Вінницькому обласному об'єднаному Бюро технічної інвентаризації 20.09.1988 року за №8 (а.с.5). Даний будинок з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до копії технічного паспорту в цілому складається з житлового будинку під літерою «А», прибудови літ. «а», ґанку, прибудови літ. «а1», веранди літ. «а2», ґанку, господарської будівлі літ. «Б», сараю «Г», погрібу з шиєю літ. « п/Г», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «З», погрібу літ. «п/3», господарської будівлі літ. «И», убиральні літ. «К», воріт №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5, огорожі №6, криниці №7, вигрібної ями №8 (а.с.9-11).

Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 не втратила право власності на домоволодіння та постійно проживає в будинку під №31 (51) по вулиці Леніна в селі Майдан Вінницького району Вінницької області, також ОСОБА_1 являється єдиним власником колгоспного двору, інші власники відсутні (а.с.7, та 7 зі звороту,8).

18.09.2014 позивач звернулась до державного реєстратора про зміну старого Свідоцтва на нове, але там їй відмовили, у зв'язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, колгоспні двори відсутні в переліку об'єктів нерухомого майна в реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що винесено рішення №15872010 від 18 вересня 2014 року (а.с.12).

Згідно даних записів господарської книги Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 27-34) членами вищезазначеного колгоспного двору були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, однак ОСОБА_2 та ОСОБА_6 виписались до м. Вінниці у 1986 році, а ОСОБА_5 27.03.2000 року померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.48).

Суд вважає, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як члени колгоспного двору мали право по 1/2 частці в господарстві №31 (51) по вулиці Леніна, с. Майдан Вінницького району Вінницької області.

Після смерті 27.03.2000 року ОСОБА_5, відповідно до листа від 30.10.2015 року №2917/01-16 Вінницької районної нотаріальної контори, по питанню відкриття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились (а.с.57). Однак позивачка вступила після смерті матері в 6-ти місячний строк в оперативне управління спадковим майном, що свідчить прийняття спадщини в порідку ст. 548, ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963р.), чинного на момент вступу у спадщину.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не втратила право на частку в спірному майні колгоспного двору і має право власності на 1/2 частку в даному майні, як член колгоспного двору.

Крім цього, судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 на законних підставах володіла і користувалася 1/2 часткою будинку, як частка члена колгоспного двору на яку відкрилась спадщина і яку прийняла тільки ОСОБА_1, тому за позивачем слід визнати право власності також на 1/2 частку спірного будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

Згідно діючого законодавства сільські ради не вправі видавати свідоцтва про право власності, тому право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38 ЦК України, ст.ст. 120, 123, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст.10, 11, 60, 158, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити

Визнати право приватної власності на 100 % одноквартирного (садибного) житлового будинку загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею 32,2 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в селі Майдан, Вінницького району Вінницької області по вулиці Леніна під №31(51), а саме: житловий будинок під літерою «А», прибудова літ. «а», ґанок, прибудова літ. «а1», веранда літ. «а2», ґанок, господарську будівлю літ. «Б», сарай літ. «Г», погріб з шиєю літ. «п/Г», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», погріб літ.«п/3», господарська будівля літ. «И», убиральня літ. «К», ворота №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, огорожа №4, огорожа №5, огорожа №6, криниця №7, вигрібна яма №8 за ОСОБА_1, з яких 1/2 в порядку спадкування за законом після смерті 27.03.2000 року ОСОБА_5 та 1/2 частка, як частка власника колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: