Номер провадження: 22-ц/785/7281/15
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

10.03.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та понесені судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до умов договору від 01.11.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8730 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору від 01.11.2013 року було здійснено збільшення кредитного ліміту до 11400 грн., а 22.10.2014 року встановлений кредитний ліміт у 8710 грн. Позивач виконав умови договору, і відповідачка отримала кредит, однак не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 21.01.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі - 11355,50 грн.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 30.06.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11355,50 грн., судовий збір 243,60 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відтак зобов'язання мають виконуватися належним чином та у передбачений законом строк, і неналежне виконання зобов'язання дає підстави для дострокового стягнення коштів у судовому порядку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на законі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що 01.11.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8710 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до письмової анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 01.11.2013 року, за яким відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, та виражає згоду на те, що її заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7).

На виконання умов Договору відповідачка отримала частинами кредит, та зобов'язана була погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, що встановлено п. 1.1.2.5 Умов надання банківських послуг.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кліента, банком збільшувався кредитний ліміт: 01.11.2013 року до 11400 грн., 22.10.2014 року його було встановлено на рівні 8700 грн. (а.с.6).

Із виписки з особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, які надходили на її рахунок, проводила погашення заборгованості за кредитом, крім того після збільшення кредитного ліміту продовжувала користуватися кредитними коштами (а.с.89-91).

Згодом ОСОБА_2 порушила умови договору, своєчасно не погасив борг в передбаченому обсязі, у зв'язку з чим виникло право на стягнення кредиту достроково, і заборгованість станом на 21.01.2015 р. становить 11355,50 грн., та складається з заборгованості за кредитом - 8730,00 грн., заборгованості за відсотками - 1508,57 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 100 грн., штрафів: 500 грн. - (фіксована частина), 516,93 грн. - (процентна складова), що підтверджується розрахунком ( а.с.- 5).

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1.1.2.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що між сторонами виникли зобов'язання, які мають виконуватися у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору.

Оскільки факт невиконання зобов'язання встановлений судом і не спростований відповідачами, то судом обґрунтовано задоволено позов.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність кредитного договору вимогам закону, зокрема щодо збільшення процентної ставки без її згоди та не зазначення в анкеті-заяві встановленого кредитного ліміту не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_2 уклала договір на умовах приєднання до публічного договору та підписом у заяві - анкеті визнала, що Тарифи та Правила є невід'ємною частиною договору, відтак надала згоду на зміну Тарифів, про що зазначено у пункті 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, а сам зміст тарифів та Правил вказує на те, що ставка є змінюваною, і підлягає визначенню щомісячно (п.2.1.1.12.12).

Таким чином, розмір кредитного ліміту та відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Доводи ОСОБА_2 про те, що їй нічого не відомо про умови та правила надання банківських послуг, так як вона їх не підписувала не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки діє презумпція правомірності укладеного правочину, і підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_2 повинна була розуміти про те, що вона підтвердила свою згоду на укладання договору на визначених банком умовах та всі ризики несвоєчасного виконання зобов'язання покладаються на неї.

За таких обставин доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: