У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про захист порушеного права шляхом тлумачення правочину та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що в 1969 році він та його брат ОСОБА_4 придбали 67/100 будинковолодіння АДРЕСА_1. Після зміни дольової частки в будинковолодінні 21 січня 2003 року ними, як співвласниками, були отримані свідоцтва про право власності на зазначене будинковолодіння, відповідно до яких його доля складала 68/100 частин, а відповідача - 32/100 частини. 20 травня 2003 року між ними було укладено договір дарування з метою вирівняння їх часток, відповідно до якого він подарував, а відповідач прийняв у дар належну йому на праві приватної власності 31/100 частину будинковолодіння від належних йому 68/100 частин у спірному будинковолодінні. При реєстрації вказаного договору реєстратором Херсонського бюро технічної інвентаризації було невірно витлумачено п.1 договору дарування, у зв'язку з чим за відповідачем зареєстровано 31/100 всього домоволодіння, а не 31/100 від належних дарувальнику 68/100. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив розтлумачити п.1 договору дарування від 20 травня 2003 року та скасувати державну реєстрацію прав власності на вказане будинковолодіння проведену на підставі цього договору.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами відсутній спір щодо тлумачення п. 1 договору дарування. Залишаючи це рішення без змін, апеляційний суд дійшов також висновку про те, що оскільки між сторонами відсутній спір щодо відповідності чи невідповідності договору дарування вимогам законодавства, то підстави для задоволення позову відсутні.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 21 січня 2003 року ОСОБА_3 належало 68/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1.

Згідно із п. 1 договору дарування від 20 травня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським A.A., зареєстрованим у реєстрі за № 2322, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 31/100 частину будинковолодіння від належних ОСОБА_3 68/100, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений договір було зареєстровано ОСОБА_4 в Херсонському бюро технічної інвентаризації 20 травня 2003 року, де за ним було зареєстровано 31/100 частина всього домоволодіння.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 зазначав, що він подарував братові 31/100 частину будинковолодіння від належних йому 68/100 частин, що складає 21/100 частину від усього будинковолодіння АДРЕСА_1. Вимога про відповідність чи невідповідність договору дарування вимогам законодавства позивачем не заявлялась (а. с. 3-4, 132-133).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 вказував, що дарувальник подарував йому 31/100 частину від усього будинковолодіння, а не від належних йому 68/100 частин (а. с. 24-25, 143-144).

Із зазначених обставин випливає, що між сторонами існує спір щодо тлумачення п. 1 договору дарування від 20 травня 2003 року, а саме: відносно частини будинковолодіння, яку ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суди на зазначені обставини уваги не звернули, дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову із наведених у судових рішеннях підстав, не врахували існування між сторонами спору щодо тлумачення змісту правочину та не звернули уваги на те, що відсутність вимоги про відповідність чи невідповідність договору дарування положенням законодавства не впливає на вирішення спору про тлумачення правочину.

Наведені порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук