Справа №173/2378/15-ц
Провадження №2/173/1109/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба ОСОБА_1 районного управління юстиції про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувсь позивач ОСОБА_2, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_1 міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба ОСОБА_1 районного управління юстиції згідно якої просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами (літ А-2) житловою площею 112.3 кв.м., по вул. Литвинова, 39 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області посилаючись на наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2000 року він є власником житлового будинку, розташованого по вул. Литвинова, 39 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, свідоцтво було посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстровим № 619.

18.01.2001 року він отримав державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0.120 га серії Ш-ДП № 000956 на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради № 619 від 19.09.2000 року.

15.06.2007 року він провів державну інвентаризацію житлового будинку, розташованого по вул. Литвинова, 39 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, отримав новий технічний паспорт на будинок та зареєстрував своє право власності у БТІ Верхньодніпровського району на домоволодіння.

В 2015 році він побажав продати вищезазначений будинок та звернувся до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу, однак нотаріус повідомила йому, що наданий ним правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право на спадщину від 19.09.2000 року не відповідає технічному паспорту будинку, також нотаріус повідомила його про необхідність проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у реєстраційній службі ОСОБА_1 РУЮ.

Так згідно свідоцтва про право на спадщину він отримав у спадщину житловий будинок А-1 одноповерховий, житловою площею 112.3 кв.м. з господарчими спорудами. в той час як у технічному паспорті від 06.09.2000 року та технічному паспорті від 15.06.2007 року, зазначено, що будинок зазначений літ. А-2 є двоповерховим, житловою площею 112.3 кв.м.

Дані обставини позбавляють його можливості зареєструвати своє право власності на будинок та продати його, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що даний будинок купив його батько. На час купівлі будинок був двоповерховим та житловою площею 112.3 кв.м. Він, успадкувавши даний будинок, нічого в ньому не перестроював, проводив лише поточний ремонт даного будинку з метою підтримання його в належному стані. На неточності, зазначені в свідоцтві про право на спадщину, він уваги не звертав, а на даний час, окрім як в судовому порядку він не має можливості підтвердити своє право власності на дане домоволодіння.

Відповідач - представник ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції в судове засідання не з»явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2000 року позивач успадкував житловий будинок з господарськими спорудами, розташованого по вул. Литвинова, 39 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_1 районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим за реєстровим № 619

18.01.2001 року позивач отримав державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0.120 га серії Ш-ДП № 000956 на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради № 619 від 19.09.2000 року, що підтверджується копією державного акту.

15.06.2007 року позивач провів державну інвентаризацію житлового будинку, розташованого по вул. Литвинова, 39 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, отримав новий технічний паспорт на будинок та зареєстрував своє право власності у БТІ Верхньодніпровського району на домоволодіння, що посвідчується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «ОСОБА_1 БТІ».

На даний час позивач має намір продати вищезазначений будинок та звернувся до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу, однак нотаріус повідомила йому, що наданий ним правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право спадщину від 19.09.2000 року не відповідає технічному паспорту будинку, що перешкоджає вчиненню нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивач правомірно набув право власності на вищезазначене домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька.

Проте в свідоцтві про право на спадщину невірно були зазначені технічні характеристики будинку, а саме вказано, що позивач успадкував житловий будинок А-1 одноповерховий, житловою площею 112.3 кв.м. з господарчими спорудами, розташований в м. Верхньодніпровську по вул.. Литвинова. 39 Дніпропетровської області. В той час як у технічному паспорті від 06.09.2000 року та технічному паспорті від 15.06.2007 року, зазначено, що будинок № 39 по вул. Литвинова в м. Верхньодніпровську зазначений літ. А-2, а не А-1 та є двоповерховим, житловою площею 112.3 кв.м.

Тобто судом встановлено, що при викладені тексту зазначеного свідоцтва про право на спадщину допущено помилку, а саме вказано , що успадкований будинок є одноповерховим, в той час, як згідно технічного паспорту, в тому числі і складеного на час отримання спадщини, будинок є двоповерховим. Крім того успадкований будинок зазначений під літ. А-1 в той час як в технічному паспорті будинок зазначається під літ. А-2.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з того, що як на час успадкування, домоволодіння, розташоване в м. Верхньодніпровську по вул. Литвинова, 39 Дніпропетровської області мало такі ж технічні характеристики як і на даний час. Адреса розташування домоволодіння, загальна та житлова площа будинку, опис господарських споруд, зазначених в свідоцтві про право на спадщину та в технічному паспорті, співпадають. Згідно технічного паспорта від 06.09.2000 року вбачається, що попереднім власником цього домоволодіння був ОСОБА_4. А згідно свідоцтва про право на спадщину позивач успадкував житловий будинок з господарськими спорудами після смерті батька - ОСОБА_4, тобто попередній власник домоволодіння є один і той же. А також враховуючи той факт, що в іншому порядку позивач не має можливості на даний час підтвердити своє право власності на спірне домоволодіння. Суд вважає за потрібне визнати за позивачем право власності на житловий будинок ( зазначений в технічному паспорті літ. А-2 загальною площею 187. 2 кв.м. житловою площею 112.3 кв.м.) з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Литвинова, 39 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487.20 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення його прав.

Також суд вважає за потрібне стягнути з позивача недоплачену суму судового збору 705 грн. 80 коп., на користь держави так як згідно звіту про оцінку майна вартість належного позивачу домоволодіння складає 119300 грн.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: реєстраційна служба ОСОБА_1 районного управління юстиції про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок ( зазначений в технічному паспорті літ. А-2 загальною площею 187. 2 кв.м. житловою площею 112.3 кв.м.) з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Литвинова, 39 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області Стягнути з ОСОБА_2 недоплачену суму судового збору 705 грн. 80 коп., на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М