У х в а л а

18 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Касьяна О.П.,

Остапчука Д.О., Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що у вказаній квартирі вона була зареєстрована 3 лютого 2011 року, проте проживала з померлою однією сім'єю та вела спільне господарство з 1998 року по день смерті, вважає, що відповідно до ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги, у зв'язку з чим просила суд встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем.

Рішенням Заводського районного суду Миколаївської області від 8 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційну скаргу позивачки відхилено, рішення Заводського районного суду Миколаївської області від 8 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2014 року залишено без змін.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ст. 1264 ЦК України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Верховного Суду України від 6 лютого 2008 року та від 10 березня 2010 року.

Згідно з ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвали Верховного Суду України, на які посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, та ухвала, переглянути яку просить заявник, грунтуються на різних фактичних обставинах справи та стосуються оцінки доказів у цих справах, тому неоднакового застосування норм матеріального права, на які посилається заявник, в даному випадку не відбулось.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем за заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: Н.А. Горелкіна

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук

С.П. Штелик