Справа № 452/1006/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" квітня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Макаревич Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на обставини,викладені в позовній заяві та просить визнати недостовірними, такими що не відповідають дійсності, порушують права і свободи, ганьблять і принижують честь і людську гідність відомості, поширені ОСОБА_2 у своїх заявах та скаргах відносно нього та просить стягнути в його користь 20000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, зіслались на обставини, викладені у письмовому запереченні, приєднаному до матеріалів справи, просять суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України.

Вказане право закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до розяснень, які викладені у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення,наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоч одній особі в будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо.

Як встановлено судом та підтверджено показами сторін, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та матеріалами справи, між сторонами існує цивільно-правовий спір щодо квартири №5 буд. 17 б по вул. Шевченка в м. Трускавець Львівської області. ОСОБА_2 за дорученням є представником ОСОБА_6, яка є власником спірної квартири.

Причиною конфлікту є те, що позивач по справі загородив вхід у квартиру ОСОБА_6, представником за дорученням якої є її мати - відповідачка по справі, з загального коридору, не допускає до квартири, за якою здійснює нагляд відповідачка, оскільки власник ОСОБА_6 перебуває за межами України.

З приводу вирішення даного спору між сторонами тривалий час існують неприязні відносини.

Для вирішення даного спору відповідачка за дорученням ОСОБА_6 неодноразово зверталась в правоохоронні органи, якими її заяви розглядались і виносились офіційні застереження позивачеві.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що зверненням в Трускавецьку міську лікарню у 2010 році з приводу призначення примусового психіатричного огляду, де позивачка зазначала що позивач психіатрично хворий відповідачка принизила його честь та гідність, оскільки в матеріалах справи є рішення Трускавецького міського суду від 30 квітня 2014 року, яким поновлено цивільну дієздатність ОСОБА_1 та скасовано рішення Трускавецького міського суду від 01 лютого 2007 року, яким ОСОБА_1 визнано недієздатним та призначено опікуна.

Також безпідставними суд вважає посилання позивача як на підставу задоволення позову те, що відповідачка з приводу його поведінки неодноразово зверталась в правоохоронні органи і цим переслідувала мету принизити його честь та гідність, оскільки позивач не зазначає яка саме недостовірна інформація відносно нього була викладена у цих зверненнях, а також яким чином поширення такої інформації принизило його честь та гідність.

Крім того, відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і надати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Звернення особи із заявою до зазначених органів, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову про захист чести й гідності та ділової репутації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції України, а не поширення недостовірних відомостей.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Статтею 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової чи моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Крім того, позивач посилається як на підставу задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди на те, що зазначені у позовні заяві дії позивачки завдали йому значного приниження, ушкодження здоровя, бо він є інвалідом 1 групи, в судовому порядку був визнаний недієздатним через перенесену хворобу, відповідачка умисне провокує його на конфлікти, що спричиняє йому додаткові переживання.

Однак позивачем не представлені суду медичні документи в обґрунтування позовних вимог в цій частині, а надане суду пенсійне посвідчення інваліда першої групи не може братись до уваги судом, оскільки не встановлено причинно-наслідковий звязок між встановленням групи інвалідності позивачеві та діями чи причетністю до підстав надання інвалідності ОСОБА_2

Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів про приниження честі та гідності позивача зі сторони відповідачки, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності про визнання недостовірними, такими що не відповідають дійсності, порушують права і свободи, ганьблять і принижують честь і людську гідність відомості, поширені ОСОБА_2 у своїх заявах та скаргах відносно ОСОБА_7 та про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 20000 гривень моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя