У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Сонечко», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання недійсними рішень загальних зборів,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до фермерського господарства «Сонечко», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2015 року змінено в частині правового обґрунтування причин відмови у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року інстанцій скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що остання була добре обізнана про зміни у складі учасників фермерського господарства, які відбувалися у 2005, 2007 і 2011 роках, проте з відповідним позовом до суду звернулася тільки у січні 2015 року. Оскільки позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин, підстави для його поновлення відсутні, позовні вимог підлягають залишенню без задоволення.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування причин відмови у позові, апеляційний суд виходив із того, що оспорюваними рішеннями зборів учасників фермерського господарства і установчим договором права ОСОБА_2, як члена фермерського господарства, не порушені, підстав для висновку про пропуск останньою встановленого законом строку для звернення до суду за захистом свого права суд першої інстанції не мав. Позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з підстав їх необґрунтованості.

При цьому апеляційний суд зазначав про те, що та обставина, що відповідачі по справі є далекими, а не близькими родичами засновника фермерського господарства - покійного чоловіка позивача, не свідчить про невідповідність установчих документів господарства вимогам Закону України «Про фермерські господарства» (в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Сонечко», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк