справа № 208/9181/14-ц
№ провадження 2/208/548/15
18 травня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, суддіНельге Д.В.,
при секретаріСевастьяновій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача», -
Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, у якому просять суд усунути їм перешкоди у користуванні належним їм на праві власності майном, шляхом виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що, їм, на праві спільної часткової власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, у якій також, без реєстрації та без згоди власників мешкає і відповідач ОСОБА_3 Враховуючи, що, відповідач створила неможливі умови для їх сумісного проживання, просять суд, на підставі ст.391 ЦК України, усунути перешкоди у користуванні належним їм на праві власності майном шляхом виселення відповідача із вищевказаної квартири.
В судове засідання позивачі не з'явилась, надали суду (кожен) письмову заяву, у якій просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, і не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивачів, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно Акту №63, складеного 10.03.2015р. працівниками ТОВ «Толока», у вищевказаній квартирі без реєстрації проживає відповідач ОСОБА_3
Як зазначають позивачі в обґрунтування заявлених позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі проживає без згоди власників, та, відповідним чином, чинить перешкоди власникам у користуванні належним їм на праві власності майном.
Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї.
Згідно ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих факт родинних стосунків між позивачами та відповідачем.
Крім того, матеріали справи не містять доказів тій обставині, що, вселення відповідача ОСОБА_3 відбулось за згодою власників спірної квартири.
Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, встановивши в ході розгляду справи відсутність у відповідача права на проживання в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, суд, приймаючи до уваги також що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - дійшов висновку, що, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому, враховуючи, що, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, суд, керуючись ст.88 ЦПК України, вважає необхідним також стягнути з відповідача на користь позивачів понесені позивачами, та документально підтверджені судові витрати, а саме: 243,60 - судовий збір, та 1500,00 грн. - витрати на правову допомогу.
Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 202, 203, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 157 ЖК України, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача» - задовольнити
Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2:
- 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. - судовий збір;
- 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нельга Д. В.