Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що з вини водія ОСОБА_2 07 грудня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої належний йому на праві власності автомобіль «Mercedes-Benz» зазнав механічних ушкоджень, що призвело до спричинення матеріальної шкоди в розмірі 61 217 грн 01 коп. та моральної, яку він оцінює у 1 000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 61 217 грн 01 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 червня 2014 року зазначене рішення міськрайонного суду скасовано й у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 червня 2014 року скасовано й справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року, ухваленого за результатами нового апеляційного розгляду, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2013 року скасовано й в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, який в даному випадку розпочався 07 (судом помилково зазначено 17) грудня 2009 року в момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що з урахуванням заявленого відповідачем клопотання є підставою для відмови в задоволенні позову.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Судом установлено, що 07 грудня 2009 року ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав небезпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

У наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2, якого постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2010 року притягнуто до адміністративної відповідальності.

З доповнення до протоколу серії АО № 036818 вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді деформованої лівої сторони кузова, подряпин на лівій дверці, задня ось вийшла з місця встановлення, розбита ліва задня шина.

Згідно зі звітом суб'єкта оціночної діяльності від 30 грудня 2009 року № 42-0035 розмір матеріального збитку спричинений власнику автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 61 217 грн 01 коп.

Відповідно до повідомлення страхової компанії «Універсальна» слідує, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності із ОСОБА_2 укладено не було, оскільки страховий платіж було сплачено відповідачем вже після такої пригоди.

Як роз'яснено у п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844294/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/T030435?edition=2014_10_30>, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За правилами ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/T030435?edition=2014_10_30> починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено загальні критерії визначення початку перебігу строку позовної давності, який обчислюється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, початок перебігу позовної давності має співпадати з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, а саме можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, в момент настання дорожньо-транспортної пригоди - 07 грудня 2009 року, право ОСОБА_1 було порушено шляхом завдання йому матеріальної шкоди пошкодженням автомобіля.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, який в даному випадку розпочався 07 (судом помилково зазначено 17) грудня 2009 року в момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що з урахуванням заявленого відповідачем клопотання є підставою для відмови в задоволенні позову.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, оскільки висновки суду щодо відмови в задоволенні позову зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Д.О. Остапчук

І.К. Парінова

В.О. Савченко