Справа №2-1594/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

30 березня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - Л.Л. Григорович

розглянувши цивільну у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про розірвання договору та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк», просила суд розірвати договір банківського вкладу №2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ, укладений 18 березня 2013 року; стягнути з відповідача заборгованість за Договором банківського вкладу № 2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ від 18.03.2013 у сумі 200000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 11341 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 18 березня 2013 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений Договір банківського вкладу №2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ, згідно якого банк прийняв від вкладника грошові кошти у сумі 200000,00 грн на строк 385 днів зі сплатою 22,58 % річних. Пунктом 1.4 статті 1 частини №1 Договору передбачена автоматична лонгація на той же термін, у разі відсутності заяви вкладника про намір отримати вклад в день закінчення терміну дії Договору. 07 квітня 2014 року закінчився термін дії Договору. Позивач зазначила, що не зверталася до Банку з вимогою про виплату суми вкладу, тому з 8 квітня 2014 року Договір автоматично був пролонгований на той же термін і на тих же умовах. Хоча п.2.2 статті 2 частини №2 Договору встановлено дату щомісячної виплати процентів по Договору - 18-е число кожного календарного місяця, однак починаючи з квітня місяця 2014 року, Банк порушуючи зобов'язання за Договором, не сплачував нараховані відсотки за вкладом. 30 квітня 2014 року позивач звернулася до Банку із заявою про дострокову видачу суми вкладу 12 травня 2014 року, але до цього часу банк суму вкладу так і не повернув. Позивач вважає дії Банку незаконними, неправомірними та такими, що порушують її майнові права. У зв'язку з чим позивач також просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення, який станом на 30.09.2014 складає 11340 грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, від представника надійшла заява, де позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу №2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ, відповідно до п.1.2 статті 1 частини №1 якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти у сумі 200000,00 грн на строк 385 днів зі сплатою 22,58 % річних у гривні (а.с.5-8).

Факт перерахування грошових коштів на депозитний рахунок ОСОБА_1 у ПАТ «Міський комерційний банк» підтверджується квитанцією №10061 від 18.03.2013 (а.с.9).

Пунктом 1.4 статті 1 частини №1 Договору передбачена автоматична лонгація на той же термін, у разі відсутності заяви вкладника про намір отримати вклад в день закінчення терміну дії Договору.

Також п.2.2 статті 2 частини №2 Договору встановлено дату щомісячної виплати процентів по Договору - 18-е число кожного календарного місяця.

Відповідно до п.2.6.3 статті 2 частини №2 Договору у разі дострокового розірвання Договору за ініціативою Вкладника, Вкладник письмово повідомляє Банк про свої наміри не пізніше, ніж за 5 (п'ять) банківських днів до бажаної дати отримання коштів, зазначеної у відповідній письмовій заяві Вкладника. Таку заяву Вкладник подає у двох примірниках, один з яких з відміткою Банку повертається вкладнику. Банк повертає Вкладнику суму вкладу не раніше, ніж на 6 (шостий) банківський день включно від дня отримання заяви, а також вчиняє дії на виконання п.2.6.5 Статті №2 частини №2 цього Договору.

На виконання вказаного пункту Договору позивачем подано до начальника відділення №9 ПАТ «Міський комерційний банк» заяву від 30.04.2014 про дострокове повернення вкладу 12 травня 2014 року у розмірі 200000 грн, що розміщений на рахунку НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «Міський комерційний банк» у відповідності до умов Договору №2630/10/111924 від 18.03.2013. На вказаній заяві ОСОБА_1 наявна відмітка ПАТ «Міський комерційний банк» про її отримання 30.04.2014 зі вхідним №291 (а.с.10).

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Оскільки позивач 30.04.2014 зверталася до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору вкладу, а відповідач не виконав її вимогу, тому порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин договір депозитного вкладу підлягає розірванню, оскільки це є бажання і вимога позивача - вкладника депозитних коштів.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

В матеріалах справи міститься лист Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Міський комерційний банк» від 27.01.2015, з якого вбачається, що на підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 №732 «Про віднесення ПАТ «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 №124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено Тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015. До вказаного листа додано виписку вкладника ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 18.03.2013 по 20.11.2014, з якої вбачається про перебування на депозиті грошових коштів у розмірі 200000 грн.

Отже, з матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо повернення суми вкладу і після подачі позову до суду.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, позивач просить також стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 11340 грн 00 коп., який розраховано наступним чином:

Сума боргу становить 200000,00 грн.

Строк виконання грошового зобов'язання 12 травня 2014 року .

Станом на 30 вересня 2014 року зобов'язання не виконано.

Період розрахунку: травень - вересень місяці 2014 року

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх

показників інфляції за період:

103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% = 105,67%

Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення розраховується за формулою:

(Сума боргу х процент інфляції) - загальна сума бору 200000 грн х 105,67% = 211340 грн 00 коп.

Відповідно розмір інфляційних втрат становить: 211340,00 грн - 200 000,00 грн = 11 340,00 грн.

В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останнього інфляційних втрат у розмірі 11340,00 грн.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги до ПАТ «Міський комерційний банк» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 2113,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст.525-526, 530, 611, 625, 1058, 1060, 1075ЦК України, ст.ст.3,4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про розірвання договору та стягнення коштів - задовольнити.

Розірвати договір банківського вкладу № 2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ, укладений 18.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором вкладу № 2630/10/111924 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ від 18.03.2013 у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн та інфляційні втрати у розмірі 11340 (одинадцять тисяч триста сорок) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь держави судовий збір у розмірі 2113 (дві тисячі сто тринадцять) грн 40 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Київської області через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко