Справа № 569/7393/15-ц
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

22 травня 2015 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва про визнання незаконними дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати незаконними дії Генеральної прокуратури України, а саме що вони на протязі шести років і чотирьох місяців навмисно не дали вказівку прокуратурі Рівненської області повідомити про підозру приватного нотаріуса ОСОБА_2, яка незаконно засвідчила підроблений підпис позивача у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3 000 000 гривень та зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України м. Києва відшкодувати йому зазначену суму.

Позовна заява подана на підставі ст. 3 ЦПК України, яка визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 2 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інші, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст. ст. 2, 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, в яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно роз'яснень, даних в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2014 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають ізцивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії Генеральної прокуратури України, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, то і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди завданої цими діями, також підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже подана до суду позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва про визнання незаконними дії та відшкодування моральної шкоди.

Розяснити ОСОБА_1 право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду Рогозін С.В.