Провадження № 2/641/995/2015 Справа № 641/1599/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Артамонова О.В.

представника позивачки: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника 3 особи : Керчевської І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, 3-я особа служба у справах дітей Комінтернівського району, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон та визначення місця проживання дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі України та оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог, уточнивши позовні вимоги в судовому засіданні в частині країни виїзду Сполучені Штати Америки - та строку виїзду з 01.06.2015 року по 01.06.2016 року, зазначивши, що сторони перебували у шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не бере, оздоровленням та відпочинком дітей не опікується, життям дітей не цікавиться, турботи про їх виховання та розвиток не проявляє.

Зокрема, відповідач безпідставно відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення . Такі дії відповідача не мають жодних логічних пояснень, та суперечать інтересам дітей, а тому просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 року без згоди та супроводу батька, а також надати дозвіл ОСОБА_5 або її представнику на оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України з 01.06.2015 р. по 01.06.2016 р.

Крім того зазначила, що діти з волі батька вже тривали час знаходяться в розлуці з матір'ю з приводу чого стали часто хворіти на нервові розлади, а тому просить визначити місце проживання дітей разом з матір'ю, та дозволити їй, або її офіційному представнику вирішувати юридичні питання стосовно дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю з правом передоручення ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що заперечує проти виїзду дітей за кордон на такий тривали час оскільки, йму не відомо де будуть навчатись та проживати діти. Крім того заперечував проти визначення місця проживання дітей з матір'ю, та вирішувати юридичні питання без його згоди щодо дітей, оскільки будуть істотно порушені його права , як батька.

Третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання представника не направила.

Представник служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні пояснила, що виїзд дітей до матері в країни Сполучених Штатів Америки буде відповідати їх інтересам тому не заперечують проти задоволення позову.

Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю, а ОСОБА_2 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

29 вересня 2006 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_5 одружилась з ОСОБА_8 та проживає за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 144-145).

У позивача є можливість вивезти дітей до країни Сполучених Штатів Америки на відпочинок та оздоровлення, з метою розширення їх кругозору, відпочинку та лікування, але для цього необхідно оформити проїздні документи дітям та мати дозволи обох батьків на тимчасовий виїзд за кордон.

Відповідач батьківських прав не позбавлений.

Згідно ст.. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України".

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог частково в частині строку виїзду, та надання дозволу на виїзд неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року без згоди та супроводу батька та оформлення таких документів.

Крім того, слід зауважити, що перебування неповнолітніх дітей відповідача за межами України певний період з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року , враховуючи короткостроковість поїздки не може негативно вплинути на батьківські права батька.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України визначено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з бабусею ОСОБА_11, яка займається їх вихованням, за адресою АДРЕСА_1 вже на протязі трьох років. Мати дітей позивачка ОСОБА_5 проживає в країні Сполучених Штатів Америки.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд звертає увагу на те, що на відміну від положень ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України).

З огляду на викладене, враховуючи, що сторони проживають окремо, а їх спільний син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час розгляду справи досяг чотирнадцятирічного віку, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення судом місця проживання ОСОБА_6 з матір'ю не підлягає до задоволення, оскільки вказане питання має вирішуватися дитиною особисто.

Щодо визначення місця проживання з матір'ю неповнолітньої ОСОБА_7, то представник позивачки в судовому засіданні не обґрунтувала, чому саме ОСОБА_7 повинні проживати з матір'ю та не визначила, які саме юридичні питання потрібно вирішувати без згоди батька щодо дітей. Крім того відповідач не заперечував проти проживання дітей з матір'ю, заперечення були тільки щодо країни Сполучених Штатів Америки. Тому позовні вимоги в цієї частині не підлягають задоволенню через необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з візами що проставлені в проїзному документі в період часу з 01 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 в супроводі матері ОСОБА_5 з обов'язковим їх поверненням до України.

Надати дозвіл ОСОБА_5 на оформлення проїзних документів та віз для виїзду за кордон за межі України до країни Сполучених Штатів Америки з метою відвідування матері, відпочинку та оздоровлення неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди їх батька ОСОБА_2.

В задоволенні решти позову- відмовити у повному обсязі..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Курганникова