Справа № 307/1452/15-ц
Провадження № 2/307/975/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді Гримут В.І.
при секретарі Тиводар В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні та моральної шкоди у сумі 4067.18 грв. Посилається на те, що 01.02.2013 р. між ним та відповідачкою був укладений трудовий договір, за яким він повинен був виконувати роботи пов'язані з перевезенням вантажів на вантажному автомобілі. Вказаний договір був зареєстрований за НОМЕР_1 в Тячівському центрі зайнятості. Протягом всього періоду він вчасно отримував мінімальну заробітну плату визначену законодавством. За згодою сторін, 24.04.2015 року, договір було розірвано, але при звільненні з роботи йому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Загальна сума заборгованості відповідачки перед ним станом на 22.04.2015 р. складає 2067.18 грв., що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_2 Окрім заподіяної матеріальної шкоди діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінює у сумі 2000 грв. Моральна шкода полягає в тому, що невиплачене йому грошове забезпечення пов'язане з оздоровленням яке повинно було бути виплачене ще у 2014 році вплинуло на його морально-психологічний стан, через що погіршилося його здоров'я. Відсутність відпускних у 2014 році позбавило його належної відпустки пов'язаної з оздоровленням на морі чи санаторії. З приписів ст.ст. 23 та 1167 ЦК України убачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позовних вимог в частині компенсації за невикористану відпустку при звільненні не заперечує, а в частині стягнення моральної шкоди залишає на розсуд суду.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та при відсутності заперечень позивача суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2013 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 був укладений безстроковий трудовий договір, за яким він працював водієм, а 24.04.2015 р. договір було розірвано за згодою сторін.
Вимога позивача щодо стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні відповідачкою визнається і доказування не потребує.
Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов до наступного. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування морального збитку працівникові провадиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Пунктами 3 та 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" № 4 від 31.03.1995 р. роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих зв'язках.
Суд приходить до висновку, що внаслідок невиплати відповідачкою позивачу належної йому грошової компенсації у сумі 2067.18 грв. йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в нехтуванні його трудовими правами, із-за чого він був змушений неодноразово приходити до відповідачки та просити її виплатити йому кошти, які та була зобов'язана виплатити по закону, що привело до порушення його звичайного життєвого ритму. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань суд оцінює моральну шкоду завдану позивачу у розмірі 500 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243 грв. 60 коп.
Тому керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 237-1 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про відпустки" суд,
Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні в сумі дві тисячі шістдесят сім гривень 18 коп. та п'ятсот гривень моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 двісті сорок три гривні 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.