УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, та на його ім'я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Станом на 1 листопада 2013 року відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1 525 грн 05 коп.

Враховуючи викладені обставини, позивач просив стягнути із ОСОБА_4 1 525 грн 05 коп. заборгованості за спожиту електроенергію, 3 % річних у розмірі 409 грн 24 коп. та інфляційну складову боргу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року, позов ПАТ «Київенерго» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість у сумі 1 525 грн 05 коп., інфляційні втрати в розмірі 272 грн 98 коп., три проценти річних у сумі 136 грн 25 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 6, 509, 526, 625, 638, 642, 714 ЦК України, Закону України «Про електричну енергію», Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, на підставі поданих сторонами доказів, оцінених згідно із ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що відповідач як споживач не сплачує вартості спожитої електроенергії, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Посилання заявника, що позивачем пропущено строк позовної давності не приймається до уваги, оскільки із заявою про її застосування він до суду не звертався.

Доводи касаційної скарги зводяться до невірного розрахунку суми заборгованості, проте в матеріалах справи відсутні будь-які платіжні документи, надані відповідачем, які б спростовували цей розрахунок.

Що стосується відсутності укладеного між сторонами договору, то ця обставина сама по собі не звільняє споживача від оплати ним спожитої електричної енергії.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик