У Х В А Л А

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але свідоцтво про право власності не отримала, оскільки за сім днів до смерті її батько - ОСОБА_5, склав заповіт на імʼя ОСОБА_3, яким все своє майно, з чого б воно не складалося та все те, що належало йому на день смерті, заповідав саме ОСОБА_3 Зазначала, що її батько протягом тривалого часу був психічно нездоровою людиною, не впізнавав близьких людей та проявляв на них агресію. ОСОБА_3, скориставшись тяжким станом здоровʼя ОСОБА_6 та відсутністю поруч його близьких, запросив нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори і примусив батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5 скласти заповіт на його ім'я. Крім того, зазначала, що при оформленні заповіту не було волі заповідача, а заповіт також складено з порушенням вимог, встановлених законом.

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 просила суд визнати заповіт, складений ОСОБА_5 та посвідчений 27 січня 2005 року нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори недійсним.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 1 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2013 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 1 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним заповіт, посвідчений 27 січня 2005 року Державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-72, від імені ОСОБА_5

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2014 року поновлено ОСОБА_3 строк на звернення із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року, у допуску справи до провадження Верховного Суду України відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 липня 2014 року у допуску справи до провадження Верховного Суду України відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2014 року поновлено ОСОБА_3 строк на звернення із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року, у допуску справи до провадження Верховного Суду України відмовлено.

20 лютого 2015 року ОСОБА_3 вчетверте звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, а саме ст. ст. 225, 1257 ЦК України.

У допуску до провадження до Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Пунктом 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що недодержання умови щодо річного строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України є підставою для відмови у допуску справи до провадження, оскільки такий строк поновленню не підлягає.

ОСОБА_3 подав заяву про перегляд судового рішення понад один рік з дня його ухвалення.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовляє у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник
Судді: Б.І. Гулько В.І. Журавель А.О. Лесько В.А. Черненко