Справа № 711/9586/2012
Провадження № 2/307/35/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту не дійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Солотвинської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту не дійсним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, що постійно проживав по АДРЕСА_1, а мати ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Факт шлюбу батьків позивача, стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1. Той факт, що померлий ОСОБА_4 був його батьком стверджується свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_2. Після смерті його батька залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що належав його батькам на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1977р., посвідченого нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №1775. Після смерті ОСОБА_4 він, як син померлого, є спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до вимог ч.1 ст. 529 ЦК України 1963р., норми якого були чинними на момент відкриття спадщини, та вимог ст.1261 чинного ЦК України 2003р. Крім цього, відповідно до заповіту від імені ОСОБА_4 від 19.08.1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №130, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповів сину, тобто йому. У вересні 2012 року він звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно після смерті батька - ОСОБА_4 У процесі зібрання необхідних для цього документів позивачу стало відомо про наявність заповіту від імені його батька - ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3, який є його сином. А саме, у відповідності до заповіту від 09.01.2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №3, на випадок своєї смерті ОСОБА_4 все своє майно заповів відповідачу ОСОБА_3. Вважає, що заповіт від імені ОСОБА_4, складений 09.01.2001 р., посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрований в реєстрі №3, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому такий підлягає визнанню недійсним, виходячи з наступних підстав: У відповідності до вимог ст. 541 ЦК України в редакції 1963р., норми якого діяли на момент складання заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. У відповідності до вимог ч1,2 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Як вбачається з вимог ч.2 ст.37 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. №3425-ХІІ, з наступними змінами та ч.2 п.1 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, з наступними змінами, у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів місцевих рад вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії як посвідчення заповітів. Виходячи з візуального огляду почерку та підпису від імені ОСОБА_4 на заповіті від 09.01.2001 р., візуального порівняння почерку та підпису від імені ОСОБА_4 на вказаному заповіту з іншими наявними зразками його почерку і підпису, та особистої обізнаності позивача з його почерком та підписом, позивачем зроблено висновок про те, що такий заповіт не підписувався особисто заповідачем ОСОБА_4, а іншою особою. Станом на день вчинення заповіту від 09.01.2001 р. ОСОБА_4 через похилий вік та тяжку хворобу не володів такими чіткими почерком та підписом, як зазначені у заповіті, та крім цього, не підписувався латинським літерами. Відомості про те, що заповіт підписувався іншою особою у тексті заповіту відсутні.

Згідно ч.2 ст.41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Відповідно до п. 8 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, з наступними змінами, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього.

Станом на дату, вказану у заповіті, тобто та 09 січня 2001 року заповідач ОСОБА_4 знаходився у тяжкому стані здоров'я, постійно лікувався на дому.

Заповіт від 09.01.2001 року від імені ОСОБА_4 не містить відомостей про те, що він вчинявся по місцю проживання у зв'язку з хворобою заповідача, у тексті заповіту не зазначено місця його вчинення.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.33«Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог Цивільного кодексу і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету.

Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

У відповідності до абз. 2 п.15 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними.

Таким чином вважає, що оскаржуваний заповіт вчинений та посвідчений з порушенням встановлених законодавством порядку та правил вчинення такого документу.

Наявністю заповіту, вчиненого та посвідченого всупереч вимогам законодавства, порушується право позивача на спадкування після смерті ОСОБА_6 як його спадкоємця за заповітом та спадкоємця за законом першої черги. Тому просить суд визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4, складений 09.01.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі № 3.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Солотвинської селищної ради Чербаник Д.В в судовому засіданні проти позову заперечив пояснюючи, що оскаржуваний заповіт відповідає вимогам закону, а тому в позові просить відмовити..

Представники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що оскаржуваний заповіт посвідчений секретарем Солотвинської сілької ради ОСОБА_12, а зазначене в оскаржуваному заповіті прізвище секретаря ОСОБА_16 є помилкою, яка не впливає на волевиявлення заповідача ОСОБА_13, оскілки останній особисто підписав заповіт від 09.01.2001 р. Тому просять в задоволенні позову відмовити,.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14 та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивача ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується актовим записом про смерть №75 від 14.12.1989 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, що стверджується записом акта про смерть №47 від 11.06.2001 року. Факт шлюбу батьків позивача, стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1. Свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_2 стверджується, що померлий ОСОБА_4 був його батьком.

Після смерті батька залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що належав його батькам на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1977р., посвідченого нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №1775.

Після смерті ОСОБА_4 позивач, як син померлого, є спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до вимог ч.1 ст. 529 ЦК України 1963р.,

Крім цього, відповідно до заповіту від імені ОСОБА_4 від 19.08.1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №130, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповів сину, тобто позивачу.

Разом з цим судом встановлено наявність заповіту від 09.01.2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №3, де на випадок своєї смерті ОСОБА_4 все своє майно заповів відповідачу ОСОБА_3.

У відповідності до вимог ст. 541 ЦК України в редакції 1963р., заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно п.33«Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог Цивільного кодексу і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету.

Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Твердження представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14 проте, що оскаржуваний заповіт підписаний особисто заповідачем ОСОБА_4 спростовується висновком №4549 від 02.04.2015 року криміналістичної експертизи з дослідження підписів.

Так згідно вказаного висновку підписи від імені ОСОБА_4, розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4, 09 січня 2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за № 3 та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Солотвинської селищної Ради народних депутатів Тячівського району за 2001р., - виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_4, розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4, 19 серпня 1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за № 130 та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Солотвинської селищної Ради народних депутатів Тячівського району за 1997р., - виконані самим ОСОБА_4.

Підписи від імені ОСОБА_4, розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4, 09 січня 2001р. та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій за 2001р. та розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4, 19 серпня 1997р. та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій за 1997р., - виконані різними особами, (п.1 та п.2 вказаного висновку криміналістичної експертизи).

У відповідності до абз. 2 п.15 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними.

З вище наведеного вбачається, що оскаржуваний заповіт вчинений та посвідчений з порушенням встановлених законодавством порядку та правил вчинення такого документу, що порушується право позивача на спадкування після смерті ОСОБА_6 як його спадкоємця за заповітом та спадкоємця за законом першої черги, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4, складений 09.01.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі № 3.

Судові витрати покласти на позивача.

Керучись ст.ст. 3, 10, 57, 147, 213-214 ЦПК України, абз. 2 п.15 , п.33 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, ст. 541 ЦК України в редакції 1963р, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_4, складений 09.01.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі № 3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення..

Суддя Тячівського

районного суду: В.В. Чопик