АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/6877/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Плахотнюк К.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.О.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2014 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та на утримання його дружини - ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначав, що 13 червня 2014 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька - ОСОБА_7 і дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, яких він повинен утримувати.

Ураховуючи, що у нього змінився матеріальний і сімейний стан, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2014 року на користь відповідача на утримання малолітніх дітей до 500 грн. на кожного, щомісячно до досягнення ними повноліття, а на утримання ОСОБА_2 до 200 грн. щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року позов задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від обов'язку сплати аліментів на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2014 року на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох річного віку.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено докази на підтвердження зміни його матеріального та сімейного стану.

У іншій частині судове рішення суду першої інстанції заявником не оскаржено і підстав перевіряти його законність і обґрунтованість у цій частині у суду апеляційної інстанції немає.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги,з підстав в ній викладених, підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала,просила залишити рішення суду першої інстанції без змін,яке,на її думку ухвалено з дотриманням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2014 року з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2

стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та утримання дружини - ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

13 червня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька - ОСОБА_7, у зв‛язку з чим дружина ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог і ним не надано достатніх та належних, у розумінні ст. ст. 10, 57,58, 60 ЦПК України,доказів які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що унеможливлюють сплату аліментів у сумі визначеній судовим рішенням.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду і за змістом вказаної норми передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів.

З урахуванням цього та виходячи з конкретних обставин справи, суд першої інстанції вирішив спір у відповідності до встановлених обставин та вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував майновий стан позивача на час розгляду позовної заяви про зменшення розміру аліментів та те, що у останнього знаходиться на утриманні інша дитини та дружина яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції,з оцінкою якого колегія судів погоджується.Позивач є працездатним і те,що він на даний час не працює є тимчасовою обставиною,а з урахуванням економічного стану та відповідного віку його дітей стягнення з нього аліментів в сумі по 1 000 грн. на утримання кожного з дітей відповідає його фізичним можливостям та вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору, з огляду на що та відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303,304, 307,309, 313-317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухваланабирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді