АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/3776/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Роман О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Семенюк Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернулась у березні 2015 року.

Зазначала, що 17.02.2015 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому відповідач займається господарською діяльністю, було здійснено розповсюдження (продаж) щоденника «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому втілені твори образотворчого мистецтва з «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5» під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_6», « ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10», на які вона має авторські права. Оскільки позивач не навала своєї згоди на розповсюдження в роздрібній мережі щоденників із зображенням зазначених творів, просила суд захистити свої авторські права, порушені шляхом піратства - розповсюдження 17.02.2015 року за товарним чеком №67468 контрафактного щоденника «ІНФОРМАЦІЯ_2» фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, в яких без дозволу втілено вищезазначені твори образотворчого мистецтва ОСОБА_4 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми компенсації в розмірі 60 900,00 грн.

Заочним рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_4 своєю творчою працею у 2008, 2009 та 2010 році створила твори образотворчого мистецтва - картини «ІНФОРМАЦІЯ_6», « ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_1 та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір, автором «ІНФОРМАЦІЯ_3» є ОСОБА_4

Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_2 та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір, автором «ІНФОРМАЦІЯ_4» є ОСОБА_4

Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_3 та Рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір, автором «ІНФОРМАЦІЯ_5» є ОСОБА_4

Твори під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6», « ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10» входять до «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», а тому позивачка має виключне право на дозвіл або заборону використання своїх творів іншими особами.

17.02.2015 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому відповідач займається господарською діяльністю, представником позивача було придбано щоденник із зображенням творів образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_6», « ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування факту реалізації товару із зображенням творів образотворчого мистецтва під авторством позивача, а тому дійсно допустив порушення її авторського права, розповсюджуючи контрафактну продукцію із зображенням творів без її на те згоди.

Натомість колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

За змістом п. «г» ч.1 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2015 року представником позивача у відповідача було придбано щоденник "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Вказаний щоденник являє собою зразок книжкової продукції, у якій поєднано щоденник та збірник даних на тематику відносин, астрології, творчості до якого в якості складових включено копії картин авторства ОСОБА_4 «ІНФОРМАЦІЯ_6», « ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Щоденник "ІНФОРМАЦІЯ_2 " є складеним твором.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що копії картин позивача, використані у щоденнику, є контрафактними примірниками творів образотворчого мистецтва, оскільки вони розповсюджуються з порушенням авторського права, і задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

При цьому районним судом не враховано, що ФОП ОСОБА_3 розповсюджувала не твори ОСОБА_4, а складений твір - щоденник "ІНФОРМАЦІЯ_2", який відповідно до ст.19 ЗаконуУкраїни «Про авторське право і суміжні права» є самостійним об'єктом авторського права.

З наявних у справі доказів вбачається, що видавцем авторського щоденника "ІНФОРМАЦІЯ_2"," є ТОВ "ЛЯ ФАММ", засновник журналу "Chercher la femme" та продюсерського агентства "La femme".

Відповідно до статті 4 Закону України «Про видавничу справу» відносини у сфері видавничої справи регулюються, зокрема, Законом України «Про авторське право і суміжні права», згідно з яким видавець зобов'язаний дотримуватись норм авторського права (стаття 20 Закону «Про видавничу справу»). Отже, здійснюючи видавничу діяльність, видавець, що надав виготовлювачу видавничої продукції оригінал-макет твору для його друку, буде належним відповідачем у разі порушення прав автора твору.

Враховуючи викладене складений твір - щоденник "ІНФОРМАЦІЯ_2", який розповсюджувала ФОП ОСОБА_3, не є контрафактним примірником творів ОСОБА_4, а є твором, авторські права на який належать третім особам, які до участі у справі не залучені.

Таким чином правові підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та покладення на ФОП ОСОБА_3 відповідальності за порушення авторських прав ОСОБА_4, відсутні.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухвалення в справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: