Справа № 591/5006/15-ц
Провадження № 2/591/1859/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про вселення в квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та мотивує його тим, що вона є співвласником квартири разом з відповідачем ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_4, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 . В квартирі проживала вона і відповідачка. Відповідач недоброзичливо відносилась до неї, ображала її . В травні 2015 року вона попала в неврологічне відділення з інсультом, знаходилась на лікуванні з 12.05.2015 року по 21.05.2015 року. Після виписки з лікарні вона повернулась додому, відповідач почала викликати швидку психіатричну допомогу, вона пішла з квартири. Коли повернулась, замок на вхідних дверях був замінений . На прохання відчинити двері і пустити в квартиру відповідачка не реагувала. Просить вселити її до житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач та представник позивача свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, підтвердила факт, що дійсно змінила замки на вхідних дверях, однак ключ від вхідних дверей позивачу не надала.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не зявилась, в письмовій заяві просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги про вселення не визнає повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спірне житлове приміщення належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.09.2002 року ( а.с. 17 ). Відповідно до договору про поділ нерухомого майна (квартири), що є спільною сумісною власністю, від 20.08.2009 року сторони домовилися про поділ квартири по ? частині у кожного (а.с.18), що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 20.08.2009 року ( а.с. 18, 20,21).

Згідно довідки КП «Сумижитло» СМР в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( а.с. 5 ).

Судом встановлено, що дійсно до 21 травня 2015 року ОСОБА_1 проживала в квартирі за вищевказаною адресою, яку змушена були залишити в звязку з тим, що між нею та її донькою виникали сварки по різним поводам.

Судом встановлено також, що ОСОБА_2 змінила вхідні двері та тривалий час перешкоджає вільному доступу позивачу до спірного житлового приміщення, відмовляється добровільно надати ключі від вхідних дверей, чим порушує житлові права вказаної особи, дані факти підтвердила у судовому засіданні відповідачка, також вона пояснила, що на даний час у спірному приміщенні проживає інша стороння особа, якій

вона надала можливість проживати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що іншого житла в неї немає.

Із матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 15873 від 27.05.2015 року та № 16545 від 02.06.2015 року Сумського ВМ УМВС України в Сумській області вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 неодноразово виникали сварки з приводу не повернення документів на квартиру (а.с.15-16).

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселеним із займаного житлового приміщення інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду.

Статтями ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Суд вважає, що ОСОБА_2 не навела переконливих доказів у підтвердження своєї позиції, надані нею докази не спростовують доводи ОСОБА_1

Зокрема, як зазначалося вище, ОСОБА_1 дійсно не має доступу до спірного житлового приміщення, вона не втрачала інтересу до нього, в квартирі знаходяться її речі, що підтверджується в т.ч. і поясненнями відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 належить вселити до квартири АДРЕСА_4.

Керуючись ст.ст. 150, 155 ЖК України , ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до житлового приміщення квартири АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 05 жовтня 2015 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна