Справа № 203/5497/13-ц
Провадження № 2-п/0203/35/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Кіровського районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року у цивільній справі № 203/5497/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором №SAMDN8968 від 20 квітня 2006 рокув сумі 27655,53 грн., оскільки неявка відповідача в судове засідання була викликана тим, що судові повістки вона не отримувала, у звязку з чим не мала можливості надати докази на підтвердження необґрунтованості позовних вимог, належності виконання грошових зобов?язань, безпідставності нарахування штрафних санкцій та їх розміру, заявити про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, та, відповідно, не мала можливості спростувати доводи позивача, приймати участь у дослідженні доказів з доведенням переконливості останніх перед судом.

Представник відповідача в судовому засіданні свою заяву підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні з наведених у заяві підстав.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував тим, що відповідач повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, а рішення суду є обґрунтованим та законним, тому просив у задоволенні заяви відмовити.

Суд, вислухавши думку представників сторін, розглянувши заяву, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи №203/1985/14-ц вбачається, що 18 листопада 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN8968 від 20 квітня 2006 року в сумі 27655,53 грн., (заборгованість за тілом кредиту 9706,53 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 16155,88 грн., штраф (фксована частина) -500,00 грн., штраф (процентна складова) 1293,12 грн.), судові витрати в сумі 426,56 грн., а разом 28082,09 грн. (а.с.56).

За правилами, встановленими главою 8 ЦПК України розділу ІІІ для заочного розгляду справ, заочне рішення може бути скасоване лише за наявності в сукупності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як встановлено судом, судові повістки, відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України направлені відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу місця реєстрації останньої, проте повернуті без вручення за збігом терміну зберігання (а.с.40, 44), тому в подальшому виклик відповідача здійснено виклик через оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті «Вісті Придніпров?я» №88 (1479) від 12 листопада 2013 року (а.с.45).

Одночасно, в своїй заяві заявник не навела переконливих доказів, на які він посилається як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, не погоджуючись з рішенням суду відповідач посилається на те, що позивачем не повністю враховані сплачені нею суми кредиту за квитанціями за період з лютого 2008 року по лютий 2011 року, проте за даними виписки по рахунку (а.с.47-53), що узгоджуються з проведеним поизвачем розрахунком (а.с.5-11), усі суми, на підтвердження яких представлено відповідачем квитанції (а.с.76-78) враховані при нарахуванні суми боргу, крім того, за Умовами та правилами надання банківських послуг, що є невідємною частиною кредитного договору, строк позовної давності збільшений, а дія договору пролонгується щоразу після спливу 12 місяців у разі відсутності повідомлення з боку сторін про припинення дії договору, про що після укладення договору жодна зі сторін не заявляла, а відтак, доводи заяви не спростовують висновків суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача розрахованої суми боргу по тілу кредиту, процентам та штрафам.

Одночасно суд відзначає, що заявник, як відповідач по справі, у відповідності із ч.4 ст.231 ЦПК України, не позбавлена можливості захистити свої права шляхом оскарження заочного рішення в загальному порядку з наведенням підстав та мотивів з яких вона не погоджується з рішенням суду та поданням доказів на підтвердження цього.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року у цивільній справі № 203/5497/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику її право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровського районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя О.В. Колесніченко