Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/869/15 Головуючий у 1 інстанції Шудрик А.А.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Кочеткової І.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 01 травня 2006 року, Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31 липня 2014 року має заборгованість - 15072, 77 грн., яка складається з: 3534, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 11538, 77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Судовим наказом, який виданий Оріхівським районним судом Запорізької області 03 березня 2009 року з відповідача ОСОБА_3 стягнута на користь позивача сума заборгованості в розмірі 6860, 87 грн., яка сплачена відповідачем.Різниця між боргом на 31 липня 2014 року і боргом,що виплачений за судовим наказом, становить 8211, 90 грн.

Сума заборгованості складається із заборгованості за кредитом-3534гр, заборгованості за процентами за підвищеною процентною ставкою,вирахуваними на підставі п.5.5.1 "Правил користування платіжною карткою" за тарифами,розміщеними на сайті банку- 11538гр.77коп., штрафів, передбаченими п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 410, 59 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 9122, 49 грн.

Посилаючись на умови кредитного договору, Умови та правила наданя банківських послуг,Правила користування платіжною карткою ,Тарифи банку,що розміщені а сайті банку, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором - 9122, 49 грн. та судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи банку у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того,що вони є недоведеними і спростовуються доказами у справі.

Судова колегія вважає такі висновки правильними і погоджується з ними,виходячи із наступного.

За змістом вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному,повному,об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

Із позовних вимог ПАТ КБ"Приватбанк" видно,що позивач ,посилаючись на укладений 01.05.2006 року кредитний договір між банком та відповідачем ОСОБА_3, Умови і правила надання банківських послуг,Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку,які розміщені на банківському сайті і є складовими частинами кредитного договору , просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 9122гр.49 коп.,надавши суду розрахунок,із якого вбачається,що він здійснений ,починаючи з 18.07.2006 року, виходячи із суми залишку боргу за кредитом 3534гр00коп., процентної поточної ставки за договором 36% і простроченої ставки у розмірі 72%,вирахуваних на підставі п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою ,розміри яких встановлені Тарифами банку,які викладені а банківському сайті,що дорівнює 11538гр.77коп., штрафу ,передбаченого п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг = 500гр.00коп.(фіксована частина)+ 410гр.59коп.(процентна складова).

Згідно до п.3.1 Умов та правил надання банківських послуг,на які посилається позивач, датою укладення Договору є дата відкриття рахунку,що зазначена в розділі "Відмітки банку" Заяви.

Із заяви ОСОБА_3 до банку про надання кредиту (а.с.8) видно,що рахунок на його ім"я відкритий банком 26.04.2006 року,що підтверджується записом працівника банку у розділі "Відмітки банку", і таким чином згідно до п.3.1 Умов та правил Договір укладений саме 26.04.2006року.Між тим в Заяві клієнта зазначено,що з Умовами та правилами надання банківських послуг,Правилами користування платіжною карткою,тарифами банку відповідач був ознайомлений лише 01 травня 2006 року ,тобто після укладення договору ,яким були передбачені лише умови, за якими кредит наданий в сумі 2700гр. з базовою процентною ставкою 3% на місяць із розрахунку 360 днів на рік зі строком дії кредитного ліміту,який співпадає зі строком дії кредитної картки ,що підтверджується записом,здійсненим працівником банку і особистим підписом позичальника 01 травня 2006року в Заяві клієнта.

Крім того в позовній заяві банку зазначено,що тарифи банку,які розміщені на банківському сайті ,складає кредитний Договір.

Згідно до розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг (графа "Тарифи") вбачається,що тарифи- це розмір винагороди за послуги банку,перелік яких може змінюватись і доповнюватись,про що Держатель картки повідомляється у відповідності до Умов та правил.

Між тим в заяві клієнта ОСОБА_3 до банку не зазначено банком про розміщення тарифів на сайті банку,можливість їх зміни, адреса сайту.

Позивачем не надано суду доказів і щодо повідомлення позичальника про збільшення його відповідальності у розмірі подвійного тарифу у разі порушення строку погашення кредиту.

Таким чином, оскільки на час укладення кредитного договору відповідач не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг,з тарифами банку,що зазначені на банківському сайті,Правилами користування платіжною карткою,судова колегія приходить до висновку про те,що умовами кредитного договору,укладеного сторонами у даній справі є лише ті умови,які визначені у самій заяві клієнта, а вимоги банку,які ґрунтуються на Умовах і правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою і тарифах банку,що розміщені на банківському сайті, є безпідставними і не доведеними.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач , посилаючись на узгодження з відповідачем зазначених Умов та Правил ,Тарифів банку ,не надав суду про це доказів.

Крім того із матеріалів справи вбачається,що за судовим наказом Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 березня 2009 року з ОСОБА_3 стягнута на користь ЗАТ КБ "Приватбанк "заборгованість за кредитним договором " в сумі 6860гр.87коп.,(а.с.4),яка згідно позовної заяви банку і довідки Відокремленого структурного підрозділу "Перший загін воєнізованої охорони"м. Дніпропетровська №НОР-1-4/1349 від 23.07.2014 року виплачена відповідачем .

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки ухвалене судове рішення (судовий наказ) про стягнення заборгованості за кредитним договором виконане боржником, то нарахування боргу , процентів за користування кредитними коштами, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору ,яке законом не передбачено,є безпідставним.

Таким чином, оскільки позивачем не надані суду докази про ознайомлення відповідача при укладенні кредитного договору 26.04.2006року з Умовами та правилами надання банківських послуг,з Правилами користування платіжною карткою,Тарифами банку ,які діяли на час укладення договору і не зазначені у заяві позичальника,а також з урахуванням того,що на підставі судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 березня 2009 року відповідачем сплачений банку борг в сумі 7381гр.89коп.,судова колегія приходить до висновку про те,що у порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог , а тому позовні вимоги є недоведеними і не підлягають задоволенню ,і суд першої інстанції правильно відмовив у їх задоволенні.

Судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обгрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про те,що у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для відмови у позові , є неспроможними і спростовуються зазначеними обставинами і доказами у справі і наведеними вимогами закону.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: