Номер провадження 2/754/6786/15
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Камінська В.П. про визнання правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів про визнання недійсними правочинів.

15.12.2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову в якій він просить в порядку забезпечення позовних вимог накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, оскільки змістом позову є недійсність правочинів, укладених відповідачами 13.10.2015 року стосовно квартири, яка належала позивачу на праві власності, без його відома і всупереч його інтересам, внаслідок чого відбулося незаконне відчуження його майна. Також просить заборонити відповідачу ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, пов»язані з вселенням, виселенням та будь-яким іншим звільненням вказаної квартири; заборонити відповідачам та/або іншим особам за їх дорученням вчиняти будь-які дії пов»язані з виконанням попереднього договору від 13.10.2015 року, зокрема сплачувати та отримувати авансові платежі, нараховувати відсотки (штраф, пеню), змінювати боржника та/або передавати (уступати) право вимоги, змінювати умови попереднього договору, а також укладати основний договір купівлі-продажу квартири.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1/ причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; 2/ вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3/ інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Як зазначає представник позивача в заяві про забезпечення позову, за фактом незаконного заволодіння спірною квартирою слідчим управлінням поліції в Деснянському районі ГУ Національної поліції м. Києва розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Проте, виходячи з того, що для належного розгляду даної цивільної справи судом та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності потрібен певний час, а також виходячи з того, що право власності на спірну квартиру наразі зареєстроване за відповідачем то існує реальна можливість відчуження відповідачем спірної квартири, що зумовить додаткові перешкоди для захисту прав позивача та утруднить виконання рішення суду в майбутньому.

З урахуванням всього вище викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову частково, в частині накладення арешту на спірну квартиру. Що стосується іншої частини вимог заяви, то суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки вони є не обґрунтованими і не стосуються предмету даного спору.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Камінська В.П. про визнання правочинів недійсними, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1).

Ухвалу для виконання направити до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя