Справа № 450/2164/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/3459/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (тисяча п'ятсот гривень) щомісяця на двох дітей, тобто по 750 грн. (сімсот п'ятдесят гривень) на кожного, з дня подачі позовної заяви, а саме з 05.08.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць скеровано до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Просить таке скасувати, ухвалити нове, яким зупинити провадження у частині позовних вимог про стягнення аліментів на доньку, у частині стягнення аліментів на сина визначити аліменти у твердій грошовій сумі - 385,80 грн.

В апеляційній скарзі вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин у справі. Матеріали справи не містять доказів поганого стану здоров`я дітей чи їх незадовільного матеріального стану. Суд не дослідив, чи на час винесення рішення відповідач працює та який його матеріальний стан. Відповідач раніше надавав допомогу в розмірі 1500 грн., проте через відсутність роботи такої можливості не має. Суд не врахував тієї обставини, що позивач донедавна з дітьми проживала у будинку його, відповідача, батьків та саме його кошти витрачались на спільний побут. Відповідачем подано позовну заяву щодо оспорювання батьківства відносно доньки, та суд першої інстанції безпідставно не зупинив провадження у справі щодо стягнення аліментів на доньку. Вважає вірною сумою стягуваних аліментів на сина 385,80 грн. - що відповідає 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_6, яка апеляційну скаргу підтримала, позивача - ОСОБА_7, її представника, адвоката Децика В.І., які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав задоволення такої.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони на час розгляду справи перебували у шлюбі, який зареєстровано Оброшинською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області 11 серпня 2001 року.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 10 травня 2002 року, виданого Оброшинською сільською радою Пустомитівського району, Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №14, вбачається, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 10 січня 2014 року, виданого Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №2, вбачається, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народилась донька ОСОБА_5.

Судом встановлено, що позивач не працює, з нею проживають та на її повному утриманні знаходяться малолітній син та донька, іншого матеріального забезпечення позивач не має, а тому прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій суму по 750 грн. на кожну дитину.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, наявні обставини справи висновку суду не спростовують.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитини визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Зазначеним вимогам матеріального права рішення суду відповідає.

Так, неспростованою обставиною є те, що позивач, окрім соціальної допомоги на дитину до досягнення трирічного віку, жодних інших доходів не утримує. Сума такої допомоги складає 1075 грн. на місяць. Сторона відповідача визнає, що на час постановлення рішення відповідач не працював, з матеріалів справи не вбачається про будь-які обмеження чи інші обставини, що впливають на визначення розміру аліментів у меншому розмірі, навпаки відповідач підтверджував факт матеріального забезпечення сім`ї до часу настання розладів у такій та не пов`язував матеріальний стан з певним видом своєї діяльності чи припиненням такої.

Зазначене, на думку колегії суддів, не виключає можливості надавати таку допомогу у твердій грошовій сумі. Судом першої інстанції в процесі розгляду справи не встановлені обставини, які обмежують чи виключають обов`язок відповідача щодо сплати аліментів в тому розмірі, який суд вважав прийнятним, та задоволив позовні вимоги частково, а тому інші доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, відтак, підстав для скасування рішення суду та визначення меншого розміру аліментів ніж присуджений, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, рішення районного суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.