Справа № 357/4054/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Іванівська сільська рада Білоцерківського району про встановлення факту прийняття спадщини;

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка склала заповіт посвідчений 27.04.1990року Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, згідно з яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 До складу спадщини належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 він прийняв фактично, оскільки здійснював користування будинком, обробляв земельну ділянку під ним, але при зверненні до Узинської міської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2, з тих підстав, що він не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Заінтересована особа - Іванівська сільська рада Білоцерківського району Київської області представника до суду не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги заяви визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Іванівською сільською радою від 13.11.1991 року. Відповідно до копії заповіту, складеного ОСОБА_2 та посвідченого секретарем Іванівської сільської ради 27.04.1990року, зареєстрованим у реєстрі № 23, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_1

Згідно з довідкою Іванівської сільської ради від 04.03.2015року № 109 ОСОБА_1 користувався житловим будинком, який знаходиться в АДРЕСА_1, зареєстрованим в по господарській книзі №6 за 2011-2015 р.р., особовий рахунок №0500-3.

Відповідно до довідки Іванівської сільської ради від 04.03.2015року № 110 ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину - обробляє земельну ділянку з 1990року по даний час.

Заявник ОСОБА_1 пояснив суду, що до смерті доглядав ОСОБА_2, фактично проживав разом з нею, але не був зареєстрований в її житловому будинку.

Згідно з постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори від 23.02.2015р. заявнику відмовлено в оформленні спадкової справи на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., у зв»язку з пропущенням строку встановленого законом для прийняття спадщини, з підстав ст..ст. 1268-1270 ЦК України.

Крім цього, згідно з повідомленням Узинської міської державної нотаріальної контори від 15.04.2015року спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в Узинській міській державній нотаріальній конторі не відкривалася, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного. На час відкриття спадщини, (ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.) в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном - фактичне прийняття спадщини. До правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003року, не допускається застосування норм ЦК 2003р., а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, тобто ст..ст. 548-549 ЦК України в редакції 1963р.

На підтвердження тих обставин, що заявник фактично прийняв спадщину, суду надані підтвердження щодо користування ним земельною ділянкою закріпленою за житловим будинком спадкодавиці.

Відповідно до ст.. 548 ЦК України, в редакції 1963р. - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. А згідно з ч.1 ст. 549 цього Кодексу - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Тобто, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог заявника, оскільки в цьому випадку заявнику не потрібно подавати заяву про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, яку він фактично прийняв.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215,223, 234 ЦПК України, ст..ст. 548,549 ЦК України в редакції 1963р., суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова