справа №489/2687/15-ц
номер провадження 2/489/1612/15
рішення

Іменем україни

25 травня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 750000,00 грн.

У обґрунтування вимог вказав, що 15.01.2015 позивач надав відповідачу в борг 750000,00 грн., що еквівалентно 30000,00 дол. США строком користування до 28.03.2015. Відповідач свої зобов'язання не виконав, одержані в позику грошові кошти у визначений договором строк не повернув.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного вирішення справи не заперечував.

Відповідач вимоги визнав, факт отримання коштів в сумі 750000,00 грн. та написання розписки підтвердив в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 15.01.2015 між сторонами було укладено договір у формі письмової розписки, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг 750000,00 грн., що еквівалентно 30000,00 дол. США строком користування до 28.03.2015. Розписка скріплена підписами обох сторін.

Представник позивача пояснив, що по закінченню визначеного сторонами строку повернення коштів відповідач взяті зобов'язання не виконав та кошти не повернув.

Вказані обставини відповідач не заперечував, пояснивши, що борг не повернув через складний матеріальний стан.

Із розписки та пояснень сторін встановлено, що кошти надавалися відповідачу в національній валюті.

Згідно частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За правилами частини другої цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що отримані відповідачем відповідно до розписки грошові кошти, у визначений сторонами строк, не повернуті, а тому враховуючи порушення відповідачем взятих зобов'язань вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 15.01.2015 № б/н у розмірі 750000,00 грн. (сімсот п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 28.05.2015