_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/36/15
УХВАЛА

19.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору удаваним правочином,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні подану заяву підтримав. Просив задовольнити.

Інші сторони по справі у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь в справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/13476/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору удаваним правочином.

Під час розгляду справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2013 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, та квартиру АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 - задоволено. Визнано удаваним правочином договір позики про отримання грошових коштів у борг від 15 січня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнано, що насправді сторони вчинили договір про пайову участь в будівництві житла, який сторонами виконаний. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 15.10.2013 року, а саме: знято арешт з квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1; знято арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,41 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2014 року, в якій просить скасувати рішення суду від 20.05.2014 року і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити та стягнути за договором позики на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 057 876 грн. з ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на виплату судового збору та відмовити в повному обсязі в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, посилаючись на те, що з рішенням суду не згодні, вважають, що судом не була надана відповідна правова оцінка доказам, а також порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 22.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 було задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору удаваним правочином - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1, позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 057 876 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 гривень та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 827 гривень.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року залишено без змін, розгляд справи закінчено.

17 жовтня 2014 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 520/13476/13-ц, який виданий 13.10.2014 року про стягнення грошової суми в розмірі 1 063 144 гривень.

Крім того, державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції того ж дня, а саме 17 жовтня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Зазначена обставина також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2015 року, з якого вбачається, що усе нерухоме майно відповідача було арештовано постановою державного виконавця від 17.10.2014 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що розгляд справи по суті закінчено, триває стадія, пов'язана з виконанням рішення, державним виконавцем накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1, а накладений судом арешт може перешкоджати реалізації майна, належного відповідачу, суд вважає доцільним заяву задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2013 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.153, 154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору удаваним правочином - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору удаваним правочином.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1;

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.