Справа № 495/7949/15-ц
УХВАЛА

13 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2007 року

по цивільній справі № 2-3915/07

за позовом ОСОБА_3

до:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_4

про визнання договору дарування квартири частково недійсним та визнання права власності на 1/3 частину квартири

В С Т А Н О В И В :

10.08.2005 року ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач-1), ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-2), за участю третьої особи - ОСОБА_4 (далі по тексту третя особа) про визнання договору дарування квартири частково недійсним та визнання права власності на 1/3 частину квартири.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2007 року по справі № 2-3915/07 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири частково недійсним та визнання права власності на 1/3 квартири було задоволено. Визнано договір №812610 ВАЕ дарування квартири №6 будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області на імя ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №1694 частково недійсним. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 квартири №6 будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області, яка складається з: коридору 6-1, кухні 6-2, ванної 6-3, житлової 6-4, житлової 6-5, житлової 6-6, жилою площею 36, 8 кв.м., гаража літ В.

Додатковим рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2008 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення було задоволено. Доповнено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2007 року.Рішення суду у резолютивній частині викладено у наступній редакції:

«Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6 про визнання договору дарування квартири частково недійсним та визнання права власності на 14/300 частин будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області - задовольнити.

Визнати договір дарування №812610 ВАЕ 14/100 частин будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області на імя ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №1694 - частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 14/300 частин будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області, складається в цілому: житловий будинок літ. «А», житлова площа 267,7 кв. м., гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ «Д», гараж літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «І», сарай літ. «Ж», як то було вказано в договорі дарування від 01.04.2003 року.»

30.10.2015 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду із заявою про розяснення рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2007 року по справі № 2-3915/07.

Так, заявники просять суд винести ухвалу суду, в якій розяснити судове рішення, по цивільній справі № 2-3915/07, а саме розяснити, що яка ж частина будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області належить Завгородній (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7.

У судове засідання сторони по справі не зявились, але від заявників до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 3 ст.221 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Відповідно до ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Згідно із ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

За змістом вказаної норми процесуального закону, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для його виконання.

У відповідності до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Між тим, у зв'язку з тим, що зазначеним вище рішенням у резолютивній частині рішення не вказано яка ж частина будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області належить Завгородній (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7, що унеможливлює виконання даного рішення.

Вказане вище рішення суду, яке просить розяснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, винесено у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 526, 610, 1054 ЦК України ст.ст. 10, 11, 88,209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України. Дане рішення ніким не оскаржено, набрало законної сили та є чинним.

Згідно із ст.124 Конституції України та ст.14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку, визначеному Законом «Про виконавче провадження».

Судове рішення суду відповідно до процесуального законодавства є обов'язковим уже з моменту його винесення і проголошення. З моменту набрання ним законної сили воно стає загальнообов'язковим, тобто обов'язковим не тільки для суду, не тільки для інших учасників цивільної справи, а й для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян, і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що заява про роз'яснення судового рішення містить посилання на те, що певна частина рішення суду викликає труднощі в їх зрозумінні та виконанні, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення задовольнити.

Керуючись статтями 209, 210, 221 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення задовольнити.

Розяснити, що згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2007 року по справі № 2-3915/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири частково недійсним та визнання права власності на 1/3 частину квартири, за Завгороднею (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7 залишилось право власності на 28/300 частин житлового будинку №11/а по вул. Ізмаїльській м. Білгород-Дністровський Одеської області, який складається в цілому: житловий будинок літ. «А», житлова площа 267,7 кв. м., гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ «Д», гараж літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «І», сарай літ. «Ж», як то було вказано в договорі дарування від 01.04.2003 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко