АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - П»ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» Пономаренка Євгена Олександровича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2015 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

01.07.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» звернулось до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 20134 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» було задоволено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно суму боргу за кредитним договором у розмірі 144 591,27 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 445,92 грн., а всього 146 037 гривень 19 копійок.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 03 червня 2014 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року змінено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно суму боргу за кредитним договором, а саме: 77019,13 грн. заборгованості за основним зобов»язанням, 33 391,09 грн. заборгованості за відсотками, 10 951,49 грн. пені та 1 213,62 грн. судового збору, а всього 122 575,33 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, було задоволено. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року та рішення Апеляційного суду м.Києва від 03 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 16 червня 2015 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» Пономаренко Євген Олександрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийняте внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем пропущено встановлений законом трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Проте, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на встановлених обставинах справи, умовах договору кредиту та договору поруки та суперечить нормам матеріального права, оскільки умовами кредитного договору передбачено графік погашення кредиту щомісячними черговими платежами, строк дії договору кредиту визначений до 15 серпня 2014 року, до суду з позовом товариство звернулось 01.07.2013 року. А тому висновок суду першої інстанції про закінчення строку позовної давності щодо стягнення всіх платежів по кредиту є помилковим.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» повторно не з»явився, про день та час слухання справи товариство повідомлялось у встановленому законом порядку, причину неявки представника в судове засідання не повідомило, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Кредекс Фінанс».

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 16 158 доларів США, а останній зобов'язався повернути кредит у строк до 15 серпня 2014 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13 % річних.

15 серпня 2007 року між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 15 серпня 2007 року.

Відповідно до умов вказаного договору, п. 5.2 доповнено новим абзацом наступного змісту: у випадку настання обставин:

- передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної облікової ставки , що діє відповідно п.1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 договору- процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування.

Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 134038, згідно з умовами якого, ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання, у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за зазначеним кредитним договором, відповідати перед банком нарівні з боржником, як солідарний боржник.

20 квітня 2012 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, згідно з умовами якого, АКІБ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Кредекс Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором від 15 серпня 2007 року № 0.

Пунктом 2.1 договору поруки встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Оскільки ОСОБА_4 свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, Товариство з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» звернулось до суду з позовом про дострокове солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № 0від 15 серпня 2007 року та відповідно до останніх уточнених позовних вимог просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по договору кредиту в розмірі 143 710, 02 грн., яка складається з : заборгованості по основній сумі кредиту станом на 25.04.2013 року в розмірі 77 019,13 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 54 430,36 грн., нараховані відсотки за кредитним договором за період з 14.05.2012 року по 01.04.2013 року в розмірі 11 135,23 грн., з урахуванням встановленої процентної ставки 15 %, та пені станом на дату відступлення права вимоги 14.05.2012 року в розмірі 1 125,30 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 144 591 грн. 27 коп., яка складається з : 77 019 грн. 13 коп. заборгованості за тілом кредиту, 54 430 грн. 36 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 2 190 грн. 30 коп.- 3% річних, 10 951 грн. 49 коп.- пені за прострочення строків виконання зобов»язань, суд 1-ї інстанції посилався на те, що за умовами кредитного договору погашення кредиту та сплата відсотків повинні здійснюватись позичальником щомісячними платежами, початок перебігу строку позовної давності для стягнення цих чергових платежів розпочинається з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідачем ОСОБА_4 останню сплату за даним кредитним договором здійснено в жовтні 2008 року. У подальшому, будь-яких оплат щодо тіла кредиту, відсотків чи неустойки не здійснювалось. До суду позивач звернувся з позовом лише 01.07.2013 року, тобто, з пропуском встановленого законом строку позовної давності. Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити за пропуском позивачем встановленого законом строку позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду 1-ї інстанції, так як він не ґрунтується на встановлених судом обставинах справи та вимогах закону з огляду на таке.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором бак або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та платити проценти.

Зміст договору, як угоди (правочину), складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4 кредитного договору відбувається з 01 по 15 числа кожного місяця, наступного за тим, на які були нараховані проценти.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню у розмірі, передбаченому цим договором.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами кредитного договору узгоджено графік щомісячних платежів погашення кредиту (а. с. 13).

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, так як за умовами договору погашення кредиту та сплата відсотків повинні здійснюватись позичальником щомісячними платежами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

У випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

Згідно вимог ч.3 та ч.4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що останній платіж по кредиту було сплачено боржником ОСОБА_4 23.10.2008 року, черговий платіж, відповідно до графіку погашення кредиту, боржник мав сплатити 17.11.2008 року, а тому право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за прострочення сплати чергового платежу у кредитора виникло з 18.11.2008 року. Позовна заява позивачем була направлена до суду поштою 29.06.2013 року. 20 грудня 2013 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6. було подано до суду першої інстанції пояснення, в яких заявлено про сплив строку позовної давності щодо частини позовних вимог.

З урахуванням вказаних обставин справи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в повному обсязі є обґрунтованими і в межах трирічного строку позовної давності з 29.06.2010 року та в межах позовних вимог станом на 14.05.2012 року позовні вимоги до боржника ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом з 29.06.2010 року по 25.04.2013 року в межах строку позовної давності та уточнених позовних вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до детальної довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненої станом на 16.01.2012 року, не підлягають сплаті суми по тілу кредиту, нараховані з 15.01.2008 року до 29.06.2010 року у зв»язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту за вказаний період. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість по тілу кредиту за вказаний період становить 5 795,51 доларів США (5770,72 доларів США нараховано, сплачено відповідачем було 11,21 долари США, різниця становить 5 795,51 доларів США). Загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить 9639,44 долари США, заборгованість поза межами трирічного строку позовної давності становить 5 795,51 долар США, а тому стягненню з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» підлягає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3 879,93 долари США (9 639,44 - 5 759,51= 3 879,93 долари США), що за курсом НБУ, вказаним позивачем у позовних вимогах в розмірі 7,99 грн. за 1 долар США, становить 31 000,64 гривні .

Також позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 24.12.2008 року і до 29.06.2010 року, так як з позовом до суду ТОВ « Кредекс Фінанс» звернулось 29.06.2013 року. В межах строку позовної давності та в межах заявлених позивачем позовних вимог з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за період з 29.06.2010 року по 25.04.2013 року в сумі 1643,92 долари США, що по курсу НБУ, вказаному позивачем в позовних вимогах в розмірі 7, 99 грн. за 1 долар США, становить 13 134, 92 грн.

Висновок суду першої інстанції про те, що сплинув строк позовної давності щодо всіх позовних вимог ТОВ « Кредекс Фінанс» є помилковим і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до ст.549 ЦК України штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: сплата неустойки.

Пунктом 4.1. договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого ( еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості,, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

З досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що боржником допущено порушення термінів погашення заборгованості за кредитом, а тому у позивача виникли правові підстави для стягнення з боржника на його користь пені за порушення термінів погашення боргового зобов»язання, але лише в межах річного строку позовної давності, про застосування якого було заявлено представником боржника в суді першої інстанції. З наданого представником позивача уточненого розрахунку заборгованості (а.с. 85 т.2) вбачається, що ТОВ « Кредекс Фінанс» просить стягнути з відповідачів заборгованість по пені в розмірі 1 125,30 грн., яка вже існувала станом на дату відступлення йому права вимоги АКІБ « УкрСиббанк» на 14.05.2012 року, а з позовом до суду товариство звернулось 29.06.2013 року, тобто, заборгованість по пені визначена поза межами річного строку, про застосування якого заявлено стороною до ухвалення рішення у справі, що є підставою для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч.1, 2 ст.553 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.559 України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору. Згода поручителя може бути висловлена у будь якій формі, зокрема письмового повідомлення, додаткової угоди, тощо.

Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2007 року між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 15 серпня 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору, п. 5.2 доповнено новим абзацом наступного змісту: у випадку настання обставин:

- передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору- процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної облікової ставки , що діє відповідно п.1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору- процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 договору- процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом встановлено, що первісна відсоткова ставка за кредитом у розмірі 13 % річних з 15.08.2008 року була збільшена до 15 %, а з 31.12.2008 року - до 18 % річних.

Тобто, відбулося збільшення відсоткової ставки за користування кредитом з 13 % річних до 18% річних, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Згоди поручителя ОСОБА_5 на підвищення відсоткової ставки за користування кредитом у встановленому законом порядку Акціонерне товариство «УкрСиббанк» не отримало, а тому договір поруки від № 134038 від 15 серпня 2007 року є припиненим відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Відповідно до умов п. 3.1 договору поруки, укладеного між АКІБ « УкрСиббанк» та ОСОБА_5 15 серпня 2007 року, договір діє до повного виконання всіх зобов»язань боржника за основним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2012 року ТОВ « Кредекс Фінанс» направило на адресу боржника та поручителя вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредитному договору, тобто, змінило строк виконання основного зобов»язання , який в кредитному договорі був визначений до 15 серпня 2014 року. З часу пред»явлення поручителю вимоги про дострокове виконання основного зобов»язанння і до пред»явлення позову до суду пройшло більше року, а тому, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено встановлений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк пред»явлення вимоги до поручителя, що також є підставою для припинення поруки та відмови у задоволенні позову ТОВ « Кредекс Фінанс» про стягнення заборгованості по договору кредиту з поручителя ОСОБА_5.

Доводи апеляційної скарги про необхідність солідарного стягнення заборгованості по кредиту з боржника та з поручителя є безпідставними, так як порука ОСОБА_5 припинилась.

Суд 1-ї інстанції на вищенаведені вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову до поручителя з підстав пропуску строку позовної давності.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2015 року підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» заборгованості по договору кредиту № 0 від 15 серпня 2007 року по основній сумі кредиту в розмірі 3 879,93 долари США, що за курсом НБУ, вказаним позивачем в позовних вимогах в розмірі 7,99 грн. за долар США, становить 31 000,64 грн. та по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 643,92 долари США, що по курсу НБУ, вказаному позивачем у позові в розмірі 7,99 грн. за 1 долар США, становить 13 134,92 грн., а всього стягненню підлягає заборгованість в розмірі 5 523, 85 доларів США, що по вказаному позивачем курсу НБУ становить 44 135, 56 грн. В іншій частині позовних вимог ТОВ « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4 Сергійовича про стягнення заборгованості по договору необхідно відмовити. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_5 про стягнення з нього, як з поручителя , заборгованості по договору кредиту також відмовити у зв»язку з припиненням поруки.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір» в редакції від 01.09.2015 року з ОСОБА_4 на користь Товаритсва з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог та, з урахуванням встановленої Законом мінімальної ставки судового збору, в розмірі 441,35 гривень.

Керуючись ст.ст.256, 258, 261, 267, 549, 551, 553 553, 559, 610, 611, 612, 628, 631, 1054 ЦК України, ст.ст.88, 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК Україниколегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» ПономаренкаЄвгена Олександровича задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» ( п/р 5900 в АТ « УкрСиббанк», МФО 351005) заборгованість по договору кредиту № 0 від 15 серпня 2007 року по основній сумі кредиту в розмірі 3 879,93 долари США, що за курсом НБУ, вказаним позивачем в позовних вимогах в розмірі 7,99 грн. за долар США, становить 31 000,64 грн. та по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 643,92 долари США, що по курсу НБУ, вказаному позивачем у позові в розмірі 7,99 грн. за 1 долар США, становить 13 134,92 грн., а всього стягнути заборгованість в розмірі 5 523, 85 доларів США, що по вказаному позивачем курсу НБУ становить 44 135, 56 грн. В іншій частині позовних вимог ТОВ « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору відмовити.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по договору кредиту відмовити у зв»язку з припиненням поруки.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» ( ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 441,35 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: