З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.,
з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Авто» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» про стягнення страхового відшкодування в сумі 5667 гривень, інфляційних втрат в сумі 1876 гривень, трьох відсотків річних в сумі 77 гривень та пені в розмірі подвійну облікову ставку Національного банку України, а саме 1484 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2014 року трапилася ДТП, за участі водіїв транспортних засобів марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_1. Внаслідок зазначеної ДТП, яка трапилася з вини ОСОБА_2, позивачу як власнику транспортного засобу було заподіяно значної матеріальної шкоди, яка виразилася у пошкодженні автомобіля і складає 5667 гривень. Проте, станом на 22.07.2015 року кошти у зазначеній сумі позивачу не перераховані, тому позивач просить стягнути із страхової компанії інфляційні втрати в сумі 1876 гривень, три відсотків річних в сумі 77 гривень та пеню в розмірі 1484 гривень.
Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити.
Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант- Авто» у судове засідання не з»явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.
Транспортний засіб марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія СХХ 437942 .
08.11.2014 року трапилася дорожньо транспортна пригода за участі транспортного засобу марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_1.
Судом встановлено, що цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «УСК «Гарант Авто», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ:АС 8657345, страхувальник ОСОБА_3
ОСОБА_3 08.11.2014 року звернувся до ПАТ «УСК «Гарант Авто» із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду, яка трапилася 08.11.2014 року за участі транспортного засобу марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_1. у якому зазначено про те, що ОСОБА_2 визнає себе винною у вчиненні вказаного ДТП, оскільки вона несвоєчасно зреагувала на зупинку автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, який рухався попереду. Протокол про ДТП не складався.
10.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УСК «Гарант Авто» із повідомленням про ДТП, яка трапилася 08.11.2014 року за участі транспортного засобу марки Mitsubishi Colt 1/3 at, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_1.
Із акту (протоколу) огляду транспортного засобу від 10.11.2014 року складеного представником ПАТ «УСК «Гарант Авто» вбачається, що внаслідок ДТП, яка трапилася 08.11.2014 року автомобілю марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2, зареєстрованого за ОСОБА_1, заподіяно такі механічні пошкодження, як пошкодження заднього бампера.
10.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УСК «Гарант Авто» із заявою про порядок виплати страхового відшкодування у якій зазначив рахунок на який слід перераховувати кошти страхового відшкодування.
Вартість проведених ремонтних робіт автомобіля марки Mitsubishi Lancer X2, 0, р/н НОМЕР_2 та заміна деталей для усунення поломок спричинених ДТП становить в сукупності 5667 гривень, з яких: купівля деталей - 3200 грн., що стверджується товарним чеком від 28.11.2014 року, а також проведення безпосередньо ремонтних робіт СТО на суму 2467 грн., що стверджується актом №64 здачі прийомки виконаних робіт (послуг) від 30.12.2014 р.
22.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із зверненням про надання допомоги у вирішенні питання пов»язаного із виплатою повноцінного страхового відшкодування наслідків ДТП, згідно оцінки СТО і чинного законодавства.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило ОСОБА_1 у реагуванні на дії ПАТ «УСК «Гарант Авто» щодо невиплати страхового відшкодування, оскільки членство останнього в Моторному (транспортному) страховому бюро України припинено.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно із вимогами ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст.3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 22.1 ст.22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв»язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законом.
Відповідно до п. 36.1, 36.2 ст.36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. 33.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов»язаний був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу до 06.02.2015 року.
Оцінюючи наведені обставини та надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 5667 гривень страхового відшкодування підлягають до задоволення, так-як між ПАТ «Українською страховою компанією «Гарант- Авто» та ОСОБА_3, автомобіль якого під керуванням ОСОБА_2 потрапив у ДТП, та винною у якому визнано останню, укладено договір страхування, в період дії якого настав страховий випадок, а позивач згідно умов договору має право на відшкодування страхового відшкодування.
Відповідно до абзацу п. 36.5 ст.36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Аналогічні положення щодо зобовязання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться в ст. 992 ЦК України.
Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобовязання й до того дня, доки зобовязання не буде виконано.
З огляду на вище наведене, враховуючи наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті страхового відшкодування в сумі 5667 гривень, а також термін прострочення його виплати з 06.02.2015 року по 22.07.2015 року, зважаючи на положення п.36.5 ст.36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком пені в сумі 1484 гривень за порушення відповідачем страхового зобов'язання та вважає його обґрунтованим.
Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (аналіз Верховного Суду України від 30 червня 2011 р. судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування). Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).
Отже, страховик несе відповідальність, передбачену ст.625 ЦК.
За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).
Отже, разі прострочення виконання грошового зобов»язання, яким є зобов»язання здійснення страхової виплати, настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.
Середній індекс інфляції за період прострочки виплати страхового відшкодування з лютого по липень 2015 року складає за лютий 105.3%, березень 110.8%, квітень 114.0%, травень 102.2%, червень 100.4%, липень 100.4 % .
Отже, сукупний індекс інфляції за період з 06.02.2015 року по 22.07.2015 року становитиме 1.351.
Тому, розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1876 гривень інфляційних втрат за період прострочки виплати страхового відшкодування з 06.02.2015 року по 22.07.2015 року, перевіривши методику та періоди нарахування цієї суми суд вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення у зазначеній сумі.
З огляду на вище наведене та наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті боргу за договором позики в сумі 5667 грн., суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком 3% річних за період з 06.02.2015 року по 22.07.2015 року (остаточна дата розрахунку позивача) в сумі 77 грн. за прострочення виплати страхового відшкодування та вважає їх обґрунтованими.
Отже, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 5667 гривень страхового відшкодування; 1484 гривень пені, 1876 гривень інфляційних втрат та 77 гривень трьох відсотків річних за прострочення виплати страхового відшкодування.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 243.60 гривень.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 215, 223 , 224-226, 228, 232, 233ЦПК України, ст.625, ст.549, ст.550, ст.992, ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187, ч.2 ст.1192 ЦК України, Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .
Копію рішення направити особам, які брали участь у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду .
Головуючий суддя Дзюбич В.Л.