Справа № 236/2548/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко О.В.

при секретарі Безорчук А.О.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Красний Лиман Донецької області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2015 року до суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія") з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, обґрунтувавши позовні вимоги наступним. 04 березня 2013 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія"та ОСОБА_3А.К. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/0287218), відповідно до умов якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1. 21 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3А.К., в с. Ківшарівка Харківської області, допустив зіткнення з транспортним засобом легковим автомобілем «NISSAN QASHQAI», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 В наслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Постановою судді Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" визнало вказану подію страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 15057,05 грн. Позивач вважає, що відповідач в порушення вимог договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та пунктів 33.1.4 та 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав страховику письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також інформацію про місцезнаходження свого транспортного засобу, пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, а тому відповідно до ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи (а.с. 60), в судове засідання представника не направив. Від представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності (а.с. 6), надійшла заява про розгляд справи без його участі в судових засіданнях.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с 66), в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав в повному обсязі суду пояснив, що 21 грудня 2013 року за усною разовою угодою з приватним підприємцем ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 33104» виконував поїздку з м. Красний Лиман Донецької області в Харківську область за товаром. Близько 11 години 21 грудня 2013 року с. Ківшарівка Харківської області рухаючись заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN QASHQAI», державний номер НОМЕР_2. Одразу, разом з водієм автомобіля «NISSAN QASHQAI» викликав працівників міліції та по телефону повідомив страхову компанію. В подальшому страховика про дорожньо-транспортну пригоду письмово не повідомляв, оскільки вважав достатнім поінформування в телефонному режимі. З розміром заподіяної матеріальної шкоди не згоден. Після розяснення судом положень статей 10, 11 ЦПК України від проведення судової автотоварознавчої експертизи ОСОБА_1 відмовився.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3А.К., яка належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с 65), в судове засідання не зявилася.

Дослідивши подані сторонами письмові матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши думку відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу «ГАЗ 33104» державний номер АН5199Н є ОСОБА_3А.К. 04 березня 2013 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3А.К. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/0287218), відповідно до умов якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 7)

Згідно довідки № 9323589 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Купянського МВ МВС України в Харківській області за вих. від 16.01.2014 року № 47 в с. Ківшарівка буд. 4, м. Купянськ Харківської області 21 грудня 2013 року в 11 годині 05 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів: вантажного ГАЗ 33104-318 , номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1, та легкового «NISSAN QASHQAI», під керуванням власника ОСОБА_2 (а.с 13-14).

Постановою судді Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 36-37).

Власник автомобіля «NISSAN QASHQAI» потерпілий ОСОБА_2 10.01.2014 року звернувся до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з заявою-повідомленням (а.с. 8) та 24.02.2014 року - з заявою про страхове відшкодування витрат, повязаних з пошкодженням майна - автомобіля «NISSAN QASHQAI», державний знак НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Звітом №7/2014 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 07.03.2014 року встановлений розмір матеріального збитку, завданого власникові легкового автомобіля «NISSAN QASHQAI», державний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в сумі 18668,46 грн. (а.с 19-35).

Відповідно до Страхового акту № ОЦ/033/005/14/0055 (аварійний сертифікат) ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" прийняло рішення про перерахування страхового відшкодування ОСОБА_2 з врахуванням безумовної франшизи (500 грн.) у розмірі 15 057,05 грн. (а.с. 11).

Платіжним дорученням № 1085 від 11 квітня 2014 року підтверджується факт перерахування потерпілому суми страхового відшкодування (а.с 12).

Позивач звертався до відповідача із регресною вимогою (а.с.38,39), проте останній не задовольнив її, вважаючи безпідставною.

Суд вважає, що правовідносини сторін, крім положень Цивільного кодексу України, урегульовані також Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який відповідно до ст. 999 ЦК України має пріоритет перед нормами Цивільного кодексу України

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" посилається на передбачений законом обов'язок страхувальника повідомити страховика про страховий випадок.

За правилом п.п.33.1.2. п.33.1. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент настання страхового випадку) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 цього Закону).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 пояснив суду, що він виконав вимоги п.п.33.1.2. п.33.1. ст. 33 Закону повідомивши страховика - ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", про настання страхового випадку по телефону в день ДТП 21 грудня 2013 року за вказаним у страховому ОСОБА_4 номером телефону.

При цьому, допустимих (письмових) доказів яки б свідчили про наявність перешкод вчасно повідомити страховика письмово про настання страхового випадку, відповідачем суду не надано.

Оцінюючи доводи та заперечення сторін у сукупності з наданими суду доказами, суд приходить до висновку про те, що при встановленні обставини належного повідомлення страховика про настання страхового випадку в основу рішення у даній справі слід покласти заяву ОСОБА_2 про настання події з забезпеченим транспортним засобом від 10.01.2013 року (а.с. 8) відхиливши показання відповідача.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗаконуУкраїни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(в редакції, чинній на момент настання страхового випадку) про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ураховуючи положення п.п. "ґ" п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 цього Закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову про стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченого ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" страхового відшкодування у розмірі 15 057 грн. 05коп. (а.с.6-7; 32-33).

Суд вважає неприйнятними заперечення відповідача проти визначеного спеціалістом - автотоварознавцем в звіті від 07.03.2014 року розміру матеріального збитку, завданого власникові легкового автомобіля «NISSAN QASHQAI», державний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в сумі виходячи з наступного.

Відповідно до частин 3 і 4 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Отже, якщо позивач для підтвердження розміру сплаченого відшкодування надає звіт спеціаліста автотоварознавця, а відповідач, заперечуючи проти цього розміру, після виконання судом вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК, не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень; суд відповідно до вимог статей 212, 213 ЦПК ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмір 243,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 43161 від 10 липня 2015 року (а.с. 2). Тому задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 27, 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія» (, р/р 1901 в ПАТ «Альфа-Банк»; МФО 300346; юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська (Фрунзе), буд.40), в рахунок відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 15057,05 грн. (п'ятнадцять тисяч пятдесят сім гривен 05 копійок); судові витрати по сплаті судового збору у розмір 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення

складено та підписано 15.09.2015 року

Суддя -