АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9505/14ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/790/К/15 інстанції - Водопянов С.М.
Категорія 41 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

за участю - представника позивача Колесніченко Інни Володимирівни,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон", як засновника криворізького тижневика "Домашня газета", ОСОБА_5 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" (ПАТ "Кривбасзалізрудком") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон" (ТОВ "Камертон"), як засновника криворізького тижневика "Домашня газета", ОСОБА_5 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2013 року на сторінці № 20 випуску № 43 (890) криворізького щотижневика "Домашняя газета", засновником якого є відповідач - ТОВ "Камертон", була опублікована стаття "Спецовые штаны до выговора довели", підготовлена журналістом редакції ОСОБА_5. Дана стаття містить недостовірну інформацію про ПАТ "Кривбасзалізрудком", що порушує особисте немайнове право товариства на недоторканість ділової репутації, спотворює та принижує оцінку його діяльності з боку громадськості та суспільства, ставить під сумнів престиж та добру репутацію Товариства з боку контрагентів та працівників. Його звернення до редакції криворізького тижневика "Домашня газета" про спростування відомостей, що не відповідають дійсності, результатів не дали, отже, захищати свої права він вимушений у судовому порядку, тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати інформацію про ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", поширену Криворізьким щотижневиком "Домашня газета" від 23 жовтня 2013 року в № 20 випуску № 43 (890), а саме статтю: "Спецовые штаны до выговора довели" - розділи "Руководству лояльные нужны", "Начальство пустило в ход штаны" та "Приказы можно истребовать только через суд", недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на недоторканість ділової репутації, зобов'язати редакцію Криворізького щотижневика "Домашня газета" за власний рахунок опублікувати спростування недостовірної інформації, надрукованої Криворізьким щотижневиком "Домашня газета" від 23 жовтня 2013 року в № 20 випуску № 43 (890), а саме статті "Спецовые штаны до выговора довели", тим же шрифтом і помістити в Криворізькому щотижневику "Домашня газета" під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилася стаття, що спростовується, та надіслати один екземпляр Криворізького щотижневика "Домашня газета" зі спростуванням вищезазначеної статті на адресу ПАТ "Кривбасзалізрудком", а також та стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду: з ОСОБА_3 - 500 грн., з ТОВ "Камертон" - 1000 грн. та з ОСОБА_6 - 500 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року ПАТ "Кривбасзалізрудком" відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ "Кривбасзалізрудком" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку щодо не зазначення ним чіткої інформації, яка підлягає спростуванню, залишив поза увагою те, що опубліковане інтерв'ю зводилося ОСОБА_3 до порушення його трудових прав, та не врахував, що правомірність його дій при звільненні відповідача встановлена та підтверджена судовими рішеннями.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2013 року на сторінці № 20 випуску № 43 (890) криворізького щотижневика "Домашняя газета", засновником якого є ТОВ "Камертон", опублікована стаття "Спецовые штаны до выговора довели", підготовлена журналістом редакції ОСОБА_5 за наслідками інтерв'ю, наданого відповідачем ОСОБА_3 з приводу неодноразового притягнення його до дисциплінарної відповідальності під час роботи електромеханіком ремонтно-екскаваторної дільниці ремонтного цеху управління залізничного транспорту ПАТ "Кривбасзалізрудком" (а.с. 6 - 7).

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ "Кривбасзалізрудком" посилалось на те, що дана стаття містить недостовірну інформацію про Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", що порушує особисте немайнове право товариства на недоторканість ділової репутації, спотворює та принижує оцінку його діяльності з боку громадськості та суспільства, ставить під сумнів престиж та добру репутацію Товариства з боку контрагентів та працівників.

У зв'язку з цим позивач просив визнати інформацію, викладену у зазначеній статті, недостовірною та зобов'язати ТОВ "Камертон" спростувати її шляхом надрукування за власні кошти тексту наступного змісту:

"Спростування

опублікованої статті "Спецовые штаны до выговора довели", яка була надрукована у номері № 20 випуску № 43 (890) Криворізького щотижневика "Домашня газета" від 23 жовтня 2013 року

У номері № 20 випуску № 43 (890) Криворізького щотижневика "Домашня газета" від 23 жовтня 2013 року опубліковано статтю "Спецовые штаны до выговора довели", що підготовлена журналістом редакції ОСОБА_5.

У зазначеній статті міститься недостовірна інформація, у зв'язку із чим, вона спростовується нашою редакцією:

У розділах статті "Руководству лояльне нужны", "Начальство пустило в ход штаны", "Приказы можно истребовать только через суд" редакцією криворізького щотижневика "Домашня газета" та журналістом ОСОБА_6 після отримання інтерв'ю, наданого ОСОБА_3, були викладені перекручені та неповні відомості про події і явища.

Недостовірність викладеної інформації у вищевказаних розділах статті "Спецовые штаны до выговора довели" підтверджується, зокрема, судовими рішеннями Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу та Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.02.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.03.2014 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.02.2014 року було встановлено, що ОСОБА_3 дійсно здійснювалося порушення трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Кривбасзалізрудком", була встановлена наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також те, що застосування заходів дисциплінарного впливу було здійснено адміністрацією ПАТ "Кривбасзалізрудком" правомірно з додержанням усіх норм діючого законодавства України.

Редакція приносить свої вибачення всім особам, інтереси яких були порушені публікацією недостовірної інформації."

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "Кривбасзалізрудком", суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, наказом №1299 від 19 вересня 2013 року ОСОБА_3, який працював електромеханіком ремонтно-екскаваторної дільниці ремонтного цеху управління залізничного транспорту ПАТ "Кривбасзалізрудком", притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог п. 4.1 Порядку складання, видачі та виконання нарядів на проведення робіт в УЗТ ПАТ "Кривбасзалізрудком", п.п. 2.4, 2.5 Посадової інструкції електромеханіка РЕД РЦ УЗТ, п. 2.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 99 - 100).

Наказом № 1392 від 03 жовтня 2013 року відповідача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 2,1.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Кривбасзалізрудком", а саме перебування на робочому місці в спецодязі невстановленого зразка (а.с. 19 - 21).

Наказом №1406 від 04 жовтня 2013 року ОСОБА_3 оголошено догану за скоєння прогулу та позбавлено премії за вересень місяць (а.с. 19 - 21).

Вважаючи зазначені накази несправедливими та винесеними внаслідок прискіпливого до нього ставлення деяких керівників ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_3 звернувся до редакції Криворізького щотижневика "Домашня газета" і дав інтерв'ю кореспонденту ОСОБА_6 щодо обставин його притягнення до дисциплінарної відповідальності, за наслідками якого у випуску газети № 43 (890), від 23 жовтня 2013 року була розміщена стаття "Спецовые штаны до выговора довели", яка і стала приводом для звернення до суду з даним позовом.

Аналізуючи зміст та контекст оскаржуваної статті, колегія суддів не знаходить підстав для визнання інформації, викладеній в ній, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

У той же час відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно роз'яснень, наданих в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року.

"Європейські стандарти щодо свободи висловлювань (Стаття 10 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод) стосовно законодавства про захист честі й гідності і практика їх застосування" визначають, що принцип, згідно з яким свобода висловлювань також охоплює інформацію чи ідеї, які ображають, шокують чи дратують має особливу важливість стосовно преси. Хоча преса не повинна переступати обмеження, встановлені, між іншим, "для захисту репутації інших", її завданням є, проте, передавати інформацію і ідеї щодо політичних питань і щодо інших питань, які представляють загальний інтерес. Преса здійснює суттєву функцію у демократичному суспільстві, і це є фактором особливої важливості для рішення Суду у справах про захист честі і гідності. Суд уважно ставиться до того факту, що журналістська свобода також охоплює можливі звернення до рівня перебільшення чи навіть провокації. Саме тому національна межа розуміння окреслюється інтересом демократичного суспільства у наданні можливості пресі виконувати належну їй по праву роль "сторожового собаки суспільства" у поширенні інформації, що представляє серйозний громадський інтерес (дивись Бладет Тромсо і Стенсаас (Bladet Tromso and Stensaas) проти Норвегії, рішення від 20 травня 1999, §59). Для журналістів може бути неприйнятним позбавлення судовими рішеннями можливості вираження критичної оцінки, незважаючи на те, чи міг він чи вона довести свою правдивість (дивись Лінгенс проти Австрії, рішення від 8 липня 1986, Серія A, №103, с.28, §46).

На думку колегії суддів, інформація, викладена у статті "Спецовые штаны до выговора довели", яка була надрукована у номері № 20 випуску № 43 (890) Криворізького щотижневика "Домашня газета" від 23 жовтня 2013 року, є вираженням суб'єктивної думки і поглядів ОСОБА_3, оціночним судженням відповідача щодо обставин притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У жодному із розділів оспорюваної статті: "Руководству лояльные нужны", "Начальство пустило в ход штаны", "Приказы можно истребовать только через суд" не містяться образи, наклепи, висловлювання, які можна розцінити як такі, що принижують ділову репутацію позивача, твердження про порушення позивачем норм чинного законодавства або вчинення будь-яких інших дій, а також інформація, яка порушує право позивача на повагу до його ділової репутації.

У своєму інтерв'ю ОСОБА_3 викладено факти, які дійсно мали місце - це обставини, за яких його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та його особисте переконання щодо неправильності дій керівництва підприємства.

Оціночні судження, висловлені ОСОБА_3, його критика і оцінка дій керівництва, а також інші висловлювання, викладені в оскаржуваній статті, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості в силу ст.. 47-1 Закону України "Про інформацію" та не можуть бути предметом судового захисту на підставі ст.. 277 ЦК України.

Інформація, викладена в розділі "Приказы можно истребовать только через суд", стосовно протиправності накладених на ОСОБА_3 дисциплінарних стягнень, викладена не ОСОБА_3, а іншою особою, яка надає останньому правову допомогу та має свій особистий погляд на події, тому ця інформація також не може бути визнана недостовірною.

Яку саме іншу інформацію (певні вислови, факти, твердження), викладену у статті "Спецовые штаны до выговора довели", позивач вважає недостовірною та які саме обставини, вислови чи твердження він просить спростувати, ані в первісній, ані в уточненій позовній заяві, не зазначено, на чому правильно наголошено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

На думку колегії суддів, позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає порушеному праву.

Як встановлено судом, 23 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_3 скористався своїм правом на свободне вираження своєї думки і поглядів з приводу подій, які відбувались стосовно нього під час його роботі на підприємстві позивача.

Із наявних у справі доказів убачається, що в листопаді 2013 року ОСОБА_3 оскаржив до суду всі три накази та просив визнати їх незаконними і скасувати.

Рішеннями Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2014 року та від 03 лютого 2014 року, залишеними без змін ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року та від 20 березня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено, оскільки встановлено, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності здійснено ПАТ "Кривбасзалізрудком" на законних підставах.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що на момент звернення ПАТ "Кривбасзалізрудком" до суду із даним позовом - 11 вересня 2014 року, коли зазначені вище судові рішення вже набрали законної сили, належним способом захисту прав позивача мало б бути право на відповідь, передбачене положеннями ст.. 277 ЦК України, оскільки спростувати оціночні судження відповідача неможливо.

Між тим, позивач з вимогою про надрукування відповіді на інформацію, надруковану в статті "Спецовые штаны до выговора довели", із викладенням свого погляду на обставини притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та результатів розгляду судом справ з приводу законності накладених на останнього дисциплінарних стягнень, до ТОВ "Камертон", як засновника криворізького тижневика "Домашня газета", не звертався.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачеві в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку щодо не зазначення позивачем чіткої інформації, яка підлягає спростуванню, залишив поза увагою те, що опубліковане інтерв'ю зводилося ОСОБА_3 до порушення його трудових прав, та не врахував, що правомірність його дій при звільненні відповідача встановлена та підтверджена судовими рішеннями, не містять підстав для її задоволення з мотивів, викладених вище.

Твердження представника позивача в суді апеляційної інстанції про те, що позивачеві було відмовлено у праві на відповідь, спростовуються наявними у справі письмовими вимогами про спростування відомостей, що не відповідають дійсності, направленими на адресу ТОВ "Камертон" (а.с. 9, 10, 12 - 13), та відсутністю у справі доказів відмови позивачу з боку ТОВ "Камертон" у здійсненні ним права на відповідь.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної

сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: Я.М.Бондар

Л.В.Митрофанова