АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/783/2015 Головуючий в І інстанції Пилипенко С.В.
Категорія 46 Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
При секретарі:Предместніковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що з ОСОБА_7 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. 3 січня 2013 року шлюбні відносини з відповідачем припинено і проживають вони за різними адресами. Між нею та ОСОБА_7 не досягнуто згоди щодо місця проживання їхнього сина та виховання. Різне бачення у них з відповідачем у питаннях підготовки дитини до занять у школі, всебічного розвитку, проведення дозвілля.

Позивачка зазначає, що має постійне місце роботи, стабільний заробіток, проживає у своїх батьків, де для ОСОБА_8 відведена та обладнана окрема кімната. Вона постійно слідкує за станом здоров'я сина, його розвитком, навчанням, між ними існує психологічний контакт, прив'язаність один до одного.

Вважає, що в інтересах дитини та відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, місце проживання сина повинно бути визначено разом з нею.

В жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що після припинення шлюбних відносин з дружиною, він основний час проводить з сином, займається його вихованням, допомагає робити уроки, забезпечує матеріально. З сином у них склалися тісні стосунки, він прив'язаний до нього, надає перевагу бути більше з ним, чим з матір'ю. У них з сином спільні захоплення, інтереси, психологічна сумісність. Внаслідок його піклування і уваги син росте здоровим фізично і правильно розвивається. ОСОБА_7 зазначає, що на відміну від відповідачки, він має більш сприятливі умови для виховання і розвитку дитини, для створення йому більш комфортних умов: має постійне джерело існування, працює проректором Новокаховського гуманітарного інституту, його заробіток становить 6 300грн. на місяць, він має квартиру площею 142 кв.м, де проживає один.

Відповідачка ж не може дати дитині належного виховання і матеріального забезпечення. До того ж, син проявляє бажання жити з ним, тому просив суд визначити місце проживання дитини з ним.

Рішенням Новокаховського міського суду від 27 січня 2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Позов ОСОБА_7 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з його батьком, ОСОБА_7, за адресою: АДРЕСА_3

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5 , діюча від імені ОСОБА_6, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи і суперечать нормам сімейного законодавства та положенням міжнародних норм права, ратифікованих Україною, відсутності у справі виняткових обставин, коли дитина може бути розлучена з матір'ю, просила його скасувати, ухвалити нове, яким позов ОСОБА_6 задовольнити, визначивши місце проживання дитини з матір'ю, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9, діючий від імені ОСОБА_7, посилаючись на її безпідставність просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_7 і визначаючи місце проживання дитини з батьком, суд І інстанції врахував винятковість ситуації, інтереси дитини, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, взаємну прихильність батька та дитини та висновок судово-психологічної експертизи від 06 січня 2015 року №5005.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи і до нього суд дійшов у порушення норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до приписів ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового.

Судом встановлено і сторони не заперечують, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2005 року по 25.10.2013 рік. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між подружжям розірвано, вони проживають окремо один від одного.

Як ОСОБА_7, так і ОСОБА_6 мають на праві власності житло: ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 - ? частина квартири квартира АДРЕСА_2; сторони мають постійне місце роботи і стабільний заробіток; позитивно характеризуються за місцем роботи і місцем проживання; у житлі обох батьків окрема кімната для дитини спеціально обладнана; за станом здоров'я батьки - здорові, ОСОБА_7, згідно довідки КП «ЦМЛ» м. Нова Каховка, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога у психоневрологічному відділенні лікарні.

ОСОБА_8 навчається у першому класі Новокаховської ЗОШ №8, позитивно характеризується.

Вирішуючи спір, суд І інстанції керувався вимогами ч.1 ст.161 СК України, про те, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому слід зазначити, що суд І інстанції, пославшись на докази, надані сторонами, які містили інформацію не тільки про дитину, не звернув увагу, що вони у певній мірі містили інформацію щодо участі його батьків у позашкільному розвитку здібностей дитини та заінтересованістю його успіхами у школі. Так, згідно характеристики з Новокаховської ЗОШ №8 на ОСОБА_8, вбачається, що при відвідуванні обома батьками школи, участь у батьківських зборах приймала мама - ОСОБА_6; згідно довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 від 26.11.2013 року, ОСОБА_8 відвідував студію народного колективу сучасної хореографії «Божа Корівка» з жовтня 2011 року по березень 2013 року, на які його приводили мама та її батько - дідусь ОСОБА_8; довідкою від 13.11.2013 року підтверджено, що ОСОБА_8 у 2012 році відвідував приватні заняття з логопедом, на які його приводила мама.

Суд також взяв до уваги думку дитини - ОСОБА_8, щодо його місця проживання, висловлену у судовому засіданні, який пояснив, що йому більше подобається проживати у батька, пославшись на ст.171 СК України, про право дитини бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї, і право висловити свою думку при вирішенні спору щодо її виховання, місця проживання. Разом з тим, суд повинен був взяти до уваги вік дитини - 7 років, тоді як відповідно до ст.160 СК, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Тобто, законодавець говорить лише про право бути почутою дитину віком до десяти років, однак висловлене дитиною, має бути проаналізовано, і висновок суду повинен бути зроблений в інтересах дитини. ОСОБА_8 пояснив, що йому більше подобається проживати у батька, оскільки у нього велика квартира, там знаходяться його улюблені іграшки і є можливість грати айпадом.

Разом з тим, судова практика стоїть на позиції, що кращі матеріально-побутові умови життя одного з батьків не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дитини.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 ст.9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК, суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

В ході розгляду даної справи судом не встановлено наявності обставин, з якими законодавець пов'язує неможливість передачі дитини матері та винятковість ситуації, при перевазі права матері на проживання з нею дитини.

Обґрунтування висновку суду посиланням на висновок судово-психологічної експертизи від 06 січня 2015 року №5905 є порушенням ст.212 ЦПК України щодо оцінки судом доказів.

Висновок вказаної експертизи є одним з доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Висновок експертизи про доцільність постійного проживання дитини з батьком належним чином не вмотивований, він протирічить та спростовується іншими доказами у справі щодо характеристики батьків, їх взаємовідносин, прив'язаності хлопчика до обох батьків, тому на думку колегії суддів не може бути належним доказом у справі щодо переваг прав та обов'язків батька на проживання з ним дитини.

Колегія суддів також не погоджується з висновком виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 22.11.2013 року №34/5870 про визначення місця проживання дитини з батьком, який послався на тісний зв'язок малолітнього з батьком, однак цей зв'язок тісний у дитини і з матір'ю, та на стать дитини і вік, і вважає його недостатньо обґрунтованим, таким, що суперечить інтересам дитини, зробленим більш ніж за рік до ухвалення рішення без врахування обставин та фактів з життя сторін та дитини протягом 2014 року, описова частина якого, зокрема місця проживання ОСОБА_7, не відповідає фактичним даним, так у висновку зазначено АДРЕСА_4, а згідно довідки ОСББ «НК Перемоги, 12а» ОСОБА_7 є власником квартири у будинку АДРЕСА_5

За вказаних обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_6 та відмови у задоволенні позову ОСОБА_7

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 січня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_6 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його матір'ю, ОСОБА_6, за місцем її проживання.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: (підпис) Л.П.Воронцова

З оригіналом згідно.

Копія рішення оформлено 16 березня 2015 року

Рішення набрало законної сили 12 березня 2015 року

Суддя: Л.П.Воронцова

Секретар

судового засідання Д.О.Предместнікова