Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Завгородньої І.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення суми боргу з урахуванням пені, індексу інфляції, трьох відсотків річних, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від

15 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від

12 березня 2015 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), посилаючись на те, що 24 квітня 2008 року між нею та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», в особі філії

ПАТ «КБ «НАДРА» Рівненське регіональне управління було укладено договір оренди про передачу в платне тимчасове користування на умовах оренди належне їй на праві приватної власності нежитлове приміщення - будівлю кафе-бару загальною площею 134,3 кв. м в м. Рівне по

вул. Соборній, буд. 312 «б», за умовами якого розмір орендної плати за місяць на дату підписання договору становить 27 128,60 грн із розрахунку

1 кв. м оренди коштує 40 доларів США, що еквівалентно 5 372 доларів США, а орендна плата сплачується відповідачем щомісячно до 5 числа поточного місяця, на підставі виставленого рахунку. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, рішенням суду від 27 лютого 2014 року з відповідача стягнуто 30 211,16 грн заборгованості з орендної плати,

19 282,46 грн пені, 4 944,71 грн 3 % річних та інфляційні втрати в розмірі 724, 44 грн. Станом на 18 липня 2014 року рішення суду боржником не виконано, що зумовило прострочення виконання зобов'язання, вважала, що з відповідача слід стягнути пеню, 3% річних, втрати від інфляції за прострочення виконання зобов'язання та витрати на правову допомогу адвоката.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 4 682,73 грн пені, 4 045,82 грн 3% річних, 7 801 грн втрат від інфляції, 243,60 грн у рахунок відшкодування судового збору та 1 500 грн витрат на правову допомогу.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суди виходили з того, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 24 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», в особі філії

ПАТ «КБ «НАДРА» Рівненське регіональне управління було укладено договір оренди про передачу в платне тимчасове користування на умовах оренди належне їй на праві приватної власності нежитлове приміщення - будівлю кафе-бару загальною площею 134,3 кв. м в м. Рівне по

вул. Соборній, буд. 312 «б».

Згідно із ст. 762 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843841/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, за договором оренди за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 4.2., 4.3. договору встановлено, що розмір орендної плати за місяць на дату підписання договору становить 27 128,60 грн із розрахунку

1 кв. м оренди коштує 40 доларів США, що еквівалентно 5 372 доларів США згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 5,05 грн.). Орендна плата сплачується відповідачем щомісячно до 05 числа поточного місяця, на підставі виставленого рахунку, при цьому відповідно до п.4.1. договору витрати по сплаті орендної плати відносяться до витрат філії ПАТ КБ «НАДРА» Рівненське регіональне управління.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від

27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 8 травня 2014 року, з відповідача на користь позивача стягнуто 30 211,16 грн заборгованості з орендної плати, 19 282,46 грн пені,

4 944,71 грн 3% річних та інфляційні витрати в розмірі 724, 44 грн. Дане рішення звернуто до виконання.

Пред'являючи позов ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача пеню, а також 3% річних від простроченої суми та втрати від інфляції в зв'язку з простроченням боржника виконання грошового зобов'язання.

Вирішуючи спір, суд вважав доведеним факт прострочення виконання зобов'язання за договором оренди, оскільки відповідно до листа відділу ДВС Шевченківського районного управління в м. Києві від 21 серпня 2014 року вказане вище рішення суду не виконано.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843697/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмiр процентiв, що пiдлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Отже, 3% рiчних вiд простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорi не передбачили iншого розмiру процентiв рiчних.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Банк зазначав, що предметом розгляду даної справи є стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних за період невиконання судового рішення Рівненського міського суду від

27 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Надра», яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто даним судовим рішенням скасовано визначений розмір заборгованості зі сплати орендної плати з якого позивач просив нарахувати штрафні санкції. Крім того, Банк вказував, що дане рішення боржником було виконано.

Вирішуючи спір, суд на підтвердження факту підтвердження прострочення виконання зобов'язання за договором оренди взяв до уваги лист відділу ДВС Шевченківського районного управління в м. Києві від

21 серпня 2014 року, згідно якого вищевказане рішення суду не виконано.

При цьому у порушення вимог ст. 212 ЦПК України, суд не дав оцінки постанові державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції від 4 вересня 2014 року, згідно якої виконавче провадження по виконавчому листу, виданого Рівненським міським судом Рівненської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення про стягнення суми боргу з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних за договором оренди, закінчено, так як борг в повному обсязі стягнуто на депозитний рахунок відділу та перераховано стягувачу відповідно до платіжного доручення від 15 серпня 2014 року (а.с.73).

Поза увагою суду залишився факт скасування судового рішення, яким визначено розміру заборгованості зі сплати орендної плати, від якого залежить розмір штафних санкцій за невиконання судового рішення.

Крім того, ухвалюючи рішення про стягнення суми, судом не враховано роз'яснення, викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких у мотивувальній частині рішення слід наводити розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України на вказане уваги не звернув, допущені місцевим судом протиріччя не усунув, не в повній мірі встановив фактичні обставини справи, не перевірив доводи апеляційної скарги, не встановили характер правовідносин, що виникли між сторонами та правову норму, яка підлягає до застосування, що свідчить про передчасне постановлення ухвали про залишення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

Ю.Г. Іваненко

І.М. Завгородня

О.В. Умнова