справа № 361/5310/15-ц
провадження № 2/361/2543/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2014 року, право власності на земельну ділянку площею 0,201 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожівка, вулиця Піщана, 6.

В обґрунтування позову зазначала, що після смерті 11 грудня 2014 року її чоловіка ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на вказану земельну ділянку, належну йому на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1969.

Вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, яким відкрито спадкову справу, проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку постановою нотаріуса від 18 червня 2015 року відмовлено, так як за життя чоловік не отримав на своє імя державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у суд теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій вказувала, що позов визнає, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки, припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,201 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожівка, вулиця Піщана, 6.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 1969.

Державний акт на право власності на дану земельну ділянку ОСОБА_5 на своє імя згідно із вимогами чинного на той час законодавства не оформляв.

10 червня 2014 року позивач ОСОБА_3, дружина померлого ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом у встановлений строк подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 заяву про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка. Інші спадкоємці відсутні.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку спадкоємцю ОСОБА_3 постановою приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 18 червня 2015 року відмовлено, оскільки за життя спадкодавця право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_5 не зареєстровано.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. г).

У ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Факт належності чоловікові позивача ОСОБА_5 на день його смерті спірної спадкової земельної ділянки знайшов своє підтвердження в суді.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а).

У ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5, якому на день смерті належала спірна земельна ділянка, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2014 року, право власності на земельну ділянку площею 0,201 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожівка, вулиця Піщана, 6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.