Справа № 463/34/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/565/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Личаківської районної адміністрації - Бойко Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2009 року у справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, треті особи: Львівська міська рада, ОСОБА_6, про демонтаж самовільно здійсненої прибудови до будинку,-

встановила:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23.12.2009 року позов Личаківської районної адміністрації задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_5 демонтувати самовільно здійснену надбудову до будинку АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_5 у дохід держави судовий збір у розмірі 08 гривень 50 копійок.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка не брала участі у розгляді даної справи, однак, вважає, що оскаржуване рішення стосується її прав та обов»язків, оскільки вона є членом сім»ї відповідача, зареєстрована і проживає в спірному будинку разом із своїми малолітніми дітьми. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову районної адміністрації. Свої доводи обґрунтовує тим, що суд повинен був встановити коло осіб, які проживають з відповідачем та спільно користуються спірною прибудовою, і залучити їх до участі в розгляді даної справи. Вважає, що суд, ухвалюючи рішення про демонтаж прибудови, не вирішив питання щодо її майнових прав та обов»язків. Зазначає, що вказаний будинок знаходиться на балансі квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства Оборони України та обслуговується Будинкоуправлінням №4, а земельна ділянка, на якій знаходиться спірна прибудова до будинку, перебуває в постійному користуванні Міністерства Оборони України, а тому Личаківська районна адміністрація не мала повноважень звертатись із вказаним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є основним наймачем квартири АДРЕСА_1, до якої ним самочинно, на невідведеній для цієї мети земельній ділянці, без погодженої проектної документації та без дозволу Інспекції Держархбудконтролю на ведення будівельних робіт, здійснено прибудову на рівні першого поверху вказаного будинку, за що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №1596 від 11 листопада 2005 року, яке не було оскаржене в судовому порядку, зобов»язано відповідача ОСОБА_5 демонтувати спірну прибудову, однак, він це розпорядження не виконав, у зв»язку з чим Личаківська районна адміністрація звернулась до суду з вказаним позовом.

Таким чином, відповідно до норми ч.1 ст.376 ЦК України, спірна прибудова до будинку є самочинним будівництвом, чого не було спростовано апелянтом ОСОБА_2 під час розгляду справи в апеляційному суді, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про її демонтаж.

Відповідач ОСОБА_5 погодився із вказаним рішенням суду і не оскаржував його в апеляційному порядку.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що оскаржуване нею рішення суду стосується її прав та обов»язків, як члена сім»ї відповідача ОСОБА_5, є безпідставними, оскільки за рішенням суду саме відповідача ОСОБА_5, а не апелянта, зобов»язано вчинити дії по демонтажу прибудови, спірна прибудова є самочинною, а тому без узаконення її будівництва у встановленому законом порядку не може породжувати, зокрема, права члена сім»ї наймача на користування нею, яке б підлягало захисту відповідно до ст.15, 16 ЦК України.

Посилання апелянта на відсутність у Личаківської районної адміністрації повноважень на звернення до суду з вказаним позовом є теж безпідставними і спростовуються висновками Апеляційного суду Львівської області в ухвалі від 29 травня 2014 року (а.с.100), постановленої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 (дружини відповідача ОСОБА_5), яка за своїм змістом є аналогічною апеляційній скарзі ОСОБА_2

Таким чином, правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_2 немає, доводи апелянта не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.