АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Фадєєвій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року,

встановила:

У березні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось з даним позовом до суду.

Позов обґрунтовувало тим, що відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1 478 217 грн. 83 коп., з яких: сума несплаченого кредиту - 46 338,47 доларів США, що еквівалентно 370 383 грн. 39 коп., пеня - 1 107 834 грн. 44 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» кошти у розмірі 1 481 871 грн. 83 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані умови кредитного договору, відтак заборгованість має бути стягнута в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» ( перейменоване в ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № ML-001/033/2008.

Відповідно до умов вказаного договору банк надав у кредит 379 537, 50 доларів США, зі сплатою 11,49 % річних, строком до 26 березня 2013 року.

25 березня 2009 року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору кредиту.

05 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Як вбачається з Витягу з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором віл 27.03.2008 року (а.с. 33).

27 вересня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, згідно умов якого сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема, що з 27 вересня 2011 року до повного виконання зобов'язання за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом використовується процентна ставка у розмірі 11,49 % річних, та встановили новий графік платежів.

У зв'язку із невиконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість, яка становить 1 478 217 грн. 83 коп., з яких: сума несплаченого кредиту - 46 338,47 доларів США, що еквівалентно 370 383 грн. 39 коп., пеня - 1 107 834 грн. 44 коп.

Заборгованість по процентам погашена в повному обсязі 22 грудня 2010 року.

23 січня 2014 року товариством направлялась досудова вимога ОСОБА_1 (а.с. 41).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, та давши належну оцінку представленим доказам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь «ОТП Факторинг Україна» 1 481 871 грн. 83 коп.

Як вбачається із змісту та доводів апеляційних скарг, відповідачем розрахунок заборгованості не оспорюється (а.с. 81-83).

Разом з тим, колегією суддів розрахунок заборгованості перевірено.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим. Містить відомості про розмір заборгованості за кредитом, пені.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права

Розрахунок розміру пені відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Стягнувши пеню, суд правильно застосував норму п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.

Справа № 761/9092/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3953/2015

Головуючий у суді першої інстанції: ГуменюкА.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.