Справа № 591/5535/15-ц
Провадження № 4-с/591/52/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на дії державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Кей-Колект» свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в ВДВС СМУЮ перебував виконавчий лист виданий Зарічним районним судом м. Суми у справі №2-1473/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк». Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом та надано боржнику строк на самостійне виконання виконавчого документа. У вказаному виконавчому провадженні було замінено стягувача з ПАТ «Укрссиббанк» на ТОВ «Кей-колект» Виконавчий лист в наданий строк боржником не був виконаний, з огляду на що було розпочате примусове виконання рішення суду. В супереч вимогам закону державний виконавець не вживав необхідних дій визначених законом щодо повного та своєчасного виконання судового рішення. Вважає, що державний виконавець проявив бездіяльність по виконанню судового рішення, не було проведено розшук майна боржників та вчинено інших дій спрямованих на виконання рішення суду, через бездіяльність відділу ДВС не вжито заходів щодо реалізації арештованого майна (квартири), чим було порушено інтереси стягувача. Зазначив, що з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стягував дізнався про винесення 14.07.2015 року державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа стягувачу з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення та перебування квартири по вул. Харківська, 58В/141 в м. Суми в іпотеці. Враховуючи вищенаведене просить визнати бездіяльність державного виконавця Гончарова Є.Ю. протиправною, визнати незаконної та скасувати постанову від 14.07.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу, зобовязати державного виконавця вжити визначених законом заходів з примусового виконання судового рішення: зобовязати боржника надати для опису та арешту автомобіль, звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїхду за кордон, провести повторну перевірку майнового стану боржника, звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла в разі недопущення боржником державного виконавця до квартири, призначити експерта для проведення оцінки квартири боржника № 141 по вул. Харківська, 58В в м. Суми з подальшою передачею її на прилюдні торги.

В судовому засіданні представник стягувача скаргу підтримав.

Державний виконавець скаргу ОСОБА_3 скаргу заперечила та пояснила, що під час виконання судового рішення не було допущено порушень закону. Пояснила, що спірне виконавче провадження перебуває у неї, оскільки ОСОБА_1 звільнено з роботи. Зазначили, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник боржника скаргу заперечила та пояснила, що квартира, яка є предметом іпотеки, є єдиним житлом боржника. Квартира АДРЕСА_1 відчужена та не є власністю боржника. Автомобіль боржник продала, оформивши це довіреністю. Також зазначила, що боржника не повідомляли про відступлення права вимоги та укладення договору факторингу з ТОВ «Кей-колект», тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної справи, та матеріали виконавчого провадження ВП 27620851, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №2-1473 від 26.05.2011 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 433134,63 грн.

07.07.2011 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ відкрите виконавче провадження ВП №27620851 з примусового виконання виконавчого листа №2-1473 виданого Зарічним районним судом м. Суми 09.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 433134,63 грн. боргу та запропоновано боржнику протягом 7 днів добровільно виконати вказане рішення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2013 року у вказаному виконавчому провадження було замінено стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект», а 09.12.2014 року державним виконавцем була винесена відповідна постанова про заміну стягувача у даному виконавчому провадженні.

Постановою державного виконавця Гончарова Є.Ю. від 14.07.2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а належна боржнику квартира АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці. Дана постанова стягувачу не вручалася та про її наявність стягував дізнався з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Посилання державного виконавця на те, що вказаний запис є помилковим, постанова державного виконавця не виносилася, оскільки не була затверджена начальником ВДВС, та була скасована суд не може взяти до уваги з наступного.

З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що 14.07.2015 року державним виконавцем було прийнято вказану постанову, з якою ознаймився стягувач та здійснив її роздруківку, яку стягувач подав до суду.

За положеннями ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) постанова про повернення виконавчого документу стягувачу має бути затверджена начальником ВДВС.

Згідно ч. 2 ст. 83 Закону, начальник ВДВС має право скасувати постанову державного виконавця, яка не відповідає вимогам закону.

В матеріалах виконавчого провадження відсутня як постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ( втому числі така яка не затверджена начальником ВДВС СМУЮ), так й рішення начальника ВДВС СМУЮ про її скасування.

В той же час, на оригіналі виконавчого листа, якій знаходиться в матеріалах виконавчого провадження, міститься відмітка за підписом державного виконавця Гончарова Є.Ю. про винесення 14.07.2015 року постанови про повернення виконавчого документу з підстав «п. 2 ст. 47 ЗУ «ПВП»».

Наведене свідчить на те, що рішення про повернення виконавчого документу державним виконавцем приймалося, але відсутні належні докази того, що дане рішення у спосіб визначений законом було скасоване.

На думку суду, дії державного виконавця під час виконання даного судового рішення не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а прийняте рішення про повернення виконавчого документу стягувачу є передчасним та, відповідно, незаконним з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статті 11 цього Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи з розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» - Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту; У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем; стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно до п.5.1.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції,бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях,на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, в порушення вищезазначених вимог законодавства, державний виконавець ВДВС СМУЮ при виконанні зазначеного вище судового рішення допусти бездіяльність.

Так, дане виконавче провадження було відкрите 07.07.2011 року. Перша дія вчинена на виконання даного рішення суду (щодо вчинення якої містяться докази у виконавчому провадженні) була здійснена 17.08.2011 року, коли було отримано довідку БТІ. Інших дій в 2011 року державним виконавцем не вчинялося.

В 2012 році (07.08.2012 року) державний виконавцем отримав повідомлення ДПІ про отримання боржником доходу, однак дане повідомлення залишилося не перевіреним державним виконавцем.

Постанова про арешт майна боржника була винесена державним виконавцем лише 04.01.2013 року та лише в 2013 році державним виконавцем стали вживатися дії щодо виявлення майна боржника: 14.02.2013 року оголошено розшук автомобіля, якій належить боржнику, 20.02.2013 року перевірений майновий стан боржника за місцем проживання та накладено арешт на належну боржнику квартиру.

Також встановлено, що державний виконавець не вжив усіх передбачених законом заходів щодо вирішення питання про звернення стягнення на належне боржнику майно, зокрема квартиру: встановивши, що у квартирі належній боржнику мешкає неповнолітня дитина, державний виконавець не вжив відповідних заходів визначених п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень. Фактично державний виконавець обмежився направленням 18.03.2013 року відповідного запиту до служби у справах дітей СМР та не отримав на даний запит жодної відповіді до цього часу.

Окрім того, державним виконавцем незясовно чи перебуває боржник у шлюбі та чи мається майно що було придбане у шлюбі та яке є спільною власністю подружжя.

З наданої суду копії договору іпотеки, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 була передана в іпотеку на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором укладеним в іноземній валюті та заборгованість за яким була стягнута з ОСОБА_2 за наведеним вище рішенням суду.

У звязку з прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», державний виконавець не перевірив у належний спосіб, чи є заарештована квартира єдиним житлом боржника. В той же час, з копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що боржнику може належати на праві власності квартира АДРЕСА_3.

Посилання представника боржника, що квартира по вул. Прокофєва була відчужена, суд не може взяти до уваги, оскільки у виконавчому провадження відсутні докази на підтвердження цього. Не були надані таки докази й суду під час розгляду даної справи. Наявний у виконавчому провадженні акт державного виконавця по виходу за адресою АДРЕСА_4 суд не може взяти до уваги, оскільки в цьому акті не зазначено ні дати його складання ні реквізитів виконавчого провадження у якому було здійснено цю дію.

Посилання представника боржника на порушення процедури відступлення права вимоги суд вважає безпідставними, оскільки вирішення даного питання виходить за межі розгляду даної скарги. Питання заміни сторони (стягувача) у даному виконавчому провадженні вирішено ухвалою суду, яка набрала законної сили та підлягає виконанню.

Підстав для задоволення вимог стягувача щодо покладення на державного виконавця судовим рішенням обовязку вчинити конкретні виконавчі дії у вигляді: зобовязати боржника надати для опису та арешту автомобіль, звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, провести повторну перевірку майнового стану боржника, звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла в разі недопущення боржником державного виконавця до квартири, призначити експерта для проведення оцінки квартири боржника № 141 по вул. Харківська, 58В в м. Суми з подальшою передачею її на прилюдні торги, у суду не має.

Так, суду не надані належні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення. Питання щодо розшуку автомобіля вже вирішене державним виконавцем та розшук автомобіля триває про що свідчить лист ДАІ.

Що стосується питання оцінки квартири, яка є предметом іпотеки (квартира № 141 по вул. Харківській58В в м. Суми) та передачі її на прилюдні торги, то до здійснення таких дій державним виконавцем спочатку мають бути виконанні вимоги закону щодо дотримання інтересів неповнолітніх дітей, які мають право користуватися цим житлом, а також вимоги закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

При визначення органу що має відновити порушені права заявника суд виходить з того, що державний виконавець, яким допущені порушення, не працює; обовязки з виконання його повноважень покладені на державного виконавця Табула Ю.О., а тому обовязок із усунення допущених зазначеним вище державним виконавцем має бути покладений на державного виконавця Табула Ю.О..

На підставі викладеного суд суд вважає що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо належного виконання судового рішення, відтак скарга підлягає частковому задоволенню з визнанням неправомірною та скасуванням постанову про повернення виконавчого документу та покладенням на державного виконавця Табула Ю.О. зобовязання поновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного та повного виконання зазначеного судового рішення. В задоволенні скарги в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 383 386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС СМУЮ з приводу тривалого не виконання Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2011 року про стягнення коштів з ОСОБА_2.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВП № 27620851 від 14 липня 2015 року про повернення виконавчого документу ТОВ «Кей Колект» винесену державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1473 виданого Зарічним районним судом м. Суми 09.06.2011 року.

Зобовязати державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 поновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного та повного виконання Рішення Зарічного районного суду м. Суми в частині проведення стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ТОВ «Кей-Колект».

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня оголошення ухвали суду (для осіб, що не були присутні при проголошення ухвали суду в той же строк з часу отримання її копії) апеляційної скарги.

Суддя