Справа № 138/3643/14-ц Провадження № 22-ц/772/1375/2015Головуючий в суді першої інстанції Лисенко Т. Ю.
Категорія 25Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Ковальчука О.В., Медяного В.М.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представників позивача - Головненка Н.В., Лукашенка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_4, за участю третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору страхування недійсним, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору страхування недійсним. Вказали, що до страхової компанії звернулась ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 04.05.2013 року за участю забезпеченого автомобіля «ВАЗ 2102», д. н. з. НОМЕР_1, на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1437795 від 02.05.2013 року. Вказаний поліс на ім'я ОСОБА_4 було оформлено менеджером страхової компанії ОСОБА_7 02.05.2015 року в м. Южне, Одеської області, з послідуючим проведенням його оплати. Посилаючись на те, що сплата першого страхового платежу була здійснена страхувальником 07.05.2013 року ,а отже договір фактично був укладений після настання страхового випадку; ОСОБА_4 ввів в оману страхову компанію щодо дати сплати страхового внеску і страховий поліс був оформлений заінтересованими особами з умисним зазначенням невірних дат його дії для незаконного отримання страхового відшкодування, просять визнати договір страхування недійсним.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.01.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Зазначили, що суд допустив грубе порушення норм матеріального права ,зокрема, ст.998 ЦК України ,відповідно до якої договір страхування ,що укладений після настання страхового випадку, має бути визнаним недійсним. Крім того, суд не оцінив докази, що підтверджують обставини оформлення полісу 07.05.2013 року, а саме: відсутність у водія полісу в момент вчинення ДТП, внесення страхового платежу після настання ДТП, відсутність пояснень менеджера ОСОБА_7, яка здійснювала оформлення даного полісу, зазначення в банківській квитанції дати полісу - 07.05.2013 року, а не 02.05.2013 року. Крім того, суд безпідставно не залучив до участі у справі менеджера ОСОБА_7, яка здійснювала оформлення даного полісу від імені страхової компанії.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Встановлено ,що 02.05.2013 року ОСОБА_4 і ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ,що посвідчується полісом АС№/1437795 від 02.05.2013 року зі строком дії з 00:00 год. 03.05.2013 року до 02.05.2014 року включно, забезпечений автомобіль "ВАЗ 2102", 1979 р. в., державний номер НОМЕР_1, страховий платіж 243 грн. сплачено 02.05.2013 року під час укладення договору шляхом сплати коштів страховому агенту.

Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.08.2013 року встановлено, що ОСОБА_5,04.05.2013 року біля 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння ,не маючи права керувати транспортним засобом та керуючи вищевказаним автомобілем в с. Серебринець Могилів-Подільського району ,грубо порушив Правила дорожнього руху , внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 ,причинивши їй тяжкі телесні ушкодження . Потерпілою в справі було визнано ОСОБА_6 ,яка 21.08.2013 року звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно п.2.1 ст.2 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Враховуючи положення ч.3 ст.6, ст.627 ЦК про свободу договору і ст.629 ЦК про обов'язковість його виконання , за наявності колізії положень закону з положеннями договору страхування ,пріоритет слід надавати положенням договору, на які погодився страхувальник, підписуючи його.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цих Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку.

Постановляючи рішення по справі про відмову в позові ,суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання договору страхування недійсним відсутні, факт укладення договору страхування цивільно -правової відповідальності щодо забезпеченого автомобіля 02.05.2013 року підтверджено належними і допустимими доказами - страховим полісом ,у якому сторонами зазначено дата його укладення - 02.05.2013 року, строк дії - з 00 годин 00 хвилин 03.05.2013 року до 02.05.2014 року включно та неспростованими поясненнями відповідача, про те, що страховий платіж у розмірі 243 грн. він сплатив страховому агенту під час укладення договору страхування 02.05.2013 року, що повністю відповідає п.10 договору страхування.

При цьому ,суд взяв до уваги повноваження страхових агентів, надані ст.15 ЗУ «Про страхування» ,діяти від імені та за дорученням страховика ,в тому числі й на одержання страхових платежів ,а тому критично розцінив надану страховиком квитанцію від 07.05 2013 року про оплату страхового платежу , як дату дійсної його сплати та укладення договору. Крім того, суд зазначив, що дата сплати страхового внеску має значення для визначення дати його чинності ,а не дати його укладення і у випадку невизначення її умовами договору.

Суд вірно встановив обставини справи, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив в порядку ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про невірну оцінку судом доказів, що підтверджують укладення договору страхування після настання страхового випадку , зокрема, квитанції про внесення першого страхового платежу, довідки ВДАІ, обставин неповідомлення страховика про випадок і в результаті цього невірне встановлення обставин, що мають значення для справи, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ,які суд оцінює з точки зору їх належності ,допустимості, достовірності ,а також достатності і взаємозв'язку у їх сукупності .

Згідно ч.2 ст.59 ЦК України обставини справи ,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування ,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказуючи на недійсність договору, позивач повинен був належними, допустимими доказами підтвердити обставини ,на які він посилався ,зокрема, і укладення договору страхування після страхового випадку. Разом з тим, таких переконливих доказів позивач суду не надав.

Встановлено ,що письмовий договір страхування у вигляді страхового полісу було оформлено менеджером страхової компанії ОСОБА_7

Дата укладення даного договору чітко зазначена у п.12 страхового полісу - 02.05.2013 року ,як і в п.3 - дата набрання ним чинності .Остання взагалі не має правового значення для визнання договору недійсним з підстав ст.998 ЦК України.

Крім того, відсутні жодні положення закону про обов'язковість сплати страхувальником першого страхового платежу в день укладення договору, як і про те, що договір є укладеним з моменту внесення такого платежу. Тому доводи скарги щодо цього ,як і про невірну критичну оцінку судом квитанції від 07.05.2013 року, як доказу укладення договору страхування після страхового випадку, безпідставні .

Згідно п.17.6 ст.17 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до змісту п.2.1.4 Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при укладанні внутрішнього договору страхування обов'язок заповнювати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до порядку заповнення бланка поліса, лежить на страховику .

Приймаючи до уваги викладене та те, що спірний договір укладено уповноваженим представником страховика та посвідчено його підписом ,що свідчить про відповідність відомостей, вказаних у ньому, дійсності (в тому числі , про дату укладення , набрання чинності , строк його дії та сплату страхового внеску) ,а будь - яких доказів обману чи зловмисного зговору його з відповідачем позивач не надав, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав вважати договір укладеним в іншу ,не зазначену у ньому дату.

Враховуючи ,що пояснення іногороднього відповідача про обставини укладення ним договору та сплату страхового платежу страховому агенту при укладенні договору , позивач належними і допустимими доказами не спростував, матеріали службового розслідування відносно менеджера Грінченко та допустимі докази вчинення ним злочину не надав, клопотання про допит його в якості свідка не заявляв , суд дійшов правильного висновку ,що позивач свої вимоги не довів і вказані ним підстави для визнання договору недійсним , відсутні.

З врахуванням встановлених вироком суду обставин перебування водія ОСОБА_5 під час вчинення ДТП в нетверезому стані ,відсутність на місці події ОСОБА_4 , суд критично оцінює факт несвоєчасного повідомлення позивача про страховий випадок ,як свідчення не укладення договору.

Доводи скарги щодо незалучення судом до участі в справі в якості третьої особи менеджера ОСОБА_7 також безпідставні, оскільки остання в даних правовідносинах не виступає в якості фізичної особи, на права і обов'язки якої може вплинути рішення по справі відповідно до ст.35 ЦПК України ,а укладала договір в якості уповноваженого представника страхової компанії ,що є стороною у справі.

Інші доводи скарги також правильні висновки суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: