Ухвала

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.
суддів:Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
Попович О.В.,Штелик С.П.
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - відділ опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнати за сторонами право приватної власності на вказану квартиру по 1/2 частині за кожним.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що спірну квартиру придбано сторонами в 2004 році за спільні кошти. Оскільки на час придбання квартири вона з чоловіком проживали в іншій державі, то квартиру було оформлено на матір відповідача - ОСОБА_8, 02 грудня 2008 року ОСОБА_8 подарувала вказану квартиру ОСОБА_7

Крім того позивач вважає за доцільним визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_9 разом із матір'ю, оскільки батько дитини тривалий час проживає та працює в Новій Зеландії.

З огляду на зазначене просила позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнано право приватної власності сторін на вказану квартиру по 1/2 частині за кожним.

Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування вказаних судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі з 04 листопада 2000 року, мають дитину - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 грудня 2008 року ОСОБА_7 отримав у дар від ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

На час вчинення договору дарування вартість вказаної квартири становила 18206,00 грн.

В період шлюбу за спільні кошти подружжя у вказаній квартирі був зроблений ремонт, у зв'язку з чим збільшилась вартість квартири.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 липня 2014 року вартість квартири після поліпшення складає 73620,00 доларів США, що в еквіваленті становить 862090,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірна квартира придбана сторонами за спільні кошти, відповідач у судовому засіданні підтвердив зазначені обставини, визнав позовні вимоги ОСОБА_6 та не заперечував проти їх задоволення.

Однак з такими висновками судів погодитись не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

В порушення вказаної норми суд першої інстанції до ухвалення судового рішення не роз'яснив відповідачу наслідки визнання позову, що в подальшому призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно із ч. 1 ст. 312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

З матеріалів справи вбачається, що спірну квартиру позивачем набуто на підставі договору дарування від 02 грудня 2008 року, вказаний договір дарування є чинним та ніким не оспорений.

Докази того, що квартиру АДРЕСА_1 сторонами придбано за спільні кошти в матеріалах справи відсутні.

За змістом ст. 62 СК України суд може визнати майно дружини (чоловіка) об'єктом права спільної власності подружжя, якщо воно за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, але при цьому майно, що належало одному із подружжя в порядку ст. 57 СК України не перетворюється у спільну сумісну власність.

Вирішуючи спір, суди в порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України на зазначене уваги не звернули та дійшли помилкового висновку, що квартира АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - відділ опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визначення місця проживання дитини передати на новий розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:В.М. Коротун
А.В. Маляренко
О.В. Попович
С.П. Штелик