Справа № 323/1242/15-ц
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

18.05.2015 р. м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Свириденко О.С.,

у присутності

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Іващенко ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, сторони переконалися, що є зовсім різними людьми, шлюб виявився невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими, і тому в їх інтересах він вирішив розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, коротко давши пояснення про те, що примирення з відповідачкою неможливе, рішення про розірвання шлюбу сформувалось у нього давно, і зберігати шлюб недоцільно, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Відповідач проти позову не заперечувала, підтвердивши пояснення позивача.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи та вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 серпня 1980 року Приморською селищною радою м. Феодосія Кримської області УРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис № 68.

У шлюбі сторони народили двох дітей, які станом на час розгляду справи досягли повноліття.

Як випливає з пояснень сторін, вони обидва вважають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим і таким, що не відповідає їх інтересам. За час знаходження справи у провадженні суду (півтора місяця) примирення між сторонами не сталося, і вони висловили тверду впевненість у неможливості такого примирення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами немає. Вимог про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не заявляла.

За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 серпня 1980 року Приморською селищною радою м. Феодосія Кримської області УРСР (актовий запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був № 68).

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв