Справа №487/8109/14-ц 25.05.2015 25.05.2015 25.05.2015
Провадження №22-ц/784/1205/15
Провадження №22-ц/784/1205/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щербина С.В.
Категорія 21 Доповідач апеляційної інстанції: Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

25 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Свіщуком О.В.,

за участю:

- позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

- відповідача ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 квітня 2015 року ухвалене за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування,

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 16 липня 2010 року на підставі ст.ст. 203, 215, 225 ЦК України.

В подальшому позивачі змінили підставу позову та просили визнати недійсним цей договір на підставі ст. ст. 203, 215, ч. 4 ст. 207 ЦК України, який не підписано дарувальником.

Позивачі зазначали, що їх батьку ОСОБА_6 належала на праві власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Після смерті батька ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, у січні 2014 року від нотаріуса їм стало відомо, що 16 липня 2010 року їх батько на підставі посвідченого нотаріально договору дарування подарував вказану квартиру ОСОБА_4

На думку позивачів, ОСОБА_6, як дарувальник, даний договір не підписував, і його волевиявлення на його укладення не було, оскільки на час укладання угоди він мав хворобу Паркінсона у тяжкій формі та не міг керувати своїми руками, тому не міг підписати цей договір.

Посилаючись на викладені обставини, позивачі просили задовольнити позов.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову..

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки обставинам справи та безпідставно відмовив у позові, просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

-2-

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні.

Остаточно уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 посилалися на те, що у зв'язку з хворобою Паркінсону їх батько ОСОБА_6 не підписував спірний договір дарування і його волевиявлення на його укладення не було.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із його безпідставності у зв'язку з недоведеністю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов.

Вважається, що правочин вчинено у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в документі та підписано сторонами (ст. 207 ЦК).

Статтями 717, 719 ЦК України передбачено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин, згідно з вимогами ч.1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України, є недійсним.

Проте, обставин недійсності спірного договору дарування судом встановлено не було.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був батьком позивачів та вітчимом відповідача (а.с.5,11).

Йому на праві власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

16 липня 2010 року ОСОБА_6 за договором дарування подарував своєму пасинку відповідачу ОСОБА_4, а останній прийняв в дар зазначену вище квартиру та оформив на себе право власності (а.с.46-47).

Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Власовою С.Я. за реєстровим № 961. В договорі зазначено, що у зв'язку з хворобою ніг дарувальника ОСОБА_6 цей договір посвідчено на дому за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.46-47).

Дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Власової С.Я. щодо посвідчення цього договору позивачі не оскаржували.

Після смерті ОСОБА_6, позивачі у встановлений законом шестимісячний строк, у лютому 2014 року, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Судовим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 15 серпня 2014 року (а.с.85-86), за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним спірного договору дарування за ст. 231 ЦК України, встановлено, що договір дарування відповідав волевиявленню дарувальника та був ним підписаний.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

-3-

При розгляді даної справи в суді позивачі наголошували про відсутність волевиявлення ОСОБА_6 на укладання договору дарування, оскільки він його не підписував.

Між тим, зазначене ними належними доказами не довели.

Залучений по справі судом, як спеціаліст, експерт Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ Козлов Ф.М., за давністю наданих позивачами вільних зразків, які ОСОБА_6 виконав у 1962 році та 1982 році, вважав неможливим проведення судової почеркознавчої експертизи та визначення варіативності підпису дарувальника.

У зв'язку з цим, представник позивачів ОСОБА_9 в суді першої інстанції відмовився від клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

В суді апеляційної інстанції позивачі також відмовилися від проведення судової - почеркознавчої експертизи.

Інших, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що дарувальник ОСОБА_6 договір не підписував та його волевиявлення на дарування квартири своєму пасинкові не було, позивачі суду не надали, хоча це згідно ст. 60 ЦПК України є їх обов'язком.

За такого, доводи та міркування позивачів про те, що їх батько ОСОБА_6 за станом здоров'я не міг підписати спірний договір та керувати його рукою під час підпису договору могла його дружина ОСОБА_10, є їх припущенням.

Оцінивши зазначене у сукупності, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору дарування недійсним.

За такого, рішення районного суду про відмову позивачам у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору дарування є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий Судді: