У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мартинюка В.І.,
Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ВАТ «Альфа Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 700003902, за умовами якого останній отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 27 999,60 доларів США зі сплатою 14,50 % річних за його користування, з кінцевим терміном повернення 21 лютого 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 лютого 2008 року між ВАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки №700003902-П. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору станом на 25 квітня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 508 850,26 грн, яка складалась з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26 480,32 доларів США, що еквівалентно 301 430,81 грн та заборгованості за процентам за користування кредитом в розмірі 18 221,54 доларів США, що еквівалентно 207 419,45 грн.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 31 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 508 850,26 грн, з яких: за тілом кредиту - 301 430,81 грн; за процентами - 207 419,45 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з доведеності позивачем того, що відповідачами були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №700003902, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді 27 999,6 доларів США зі сплатою за його користування 14,50% річних від суми кредиту, з поверненням грошових коштів не пізніше 21 лютого 2014 року. Кредит наданий позичальнику з метою придбання транспортного засобу Great Wall Hover, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 6-9).

З метою забезпечення умов кредитного договору, 20 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого боржник і поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 12).

Проте взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідачі належним чином не виконали, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Альфа Банк» надіслав вимогу про досудове врегулювання спору №36828-108 б/б від 28 квітня 2014 року про дострокове виконання зобов'язання за кредитом - повернення у 30-денний строк усієї суми заборгованості в розмірі 44 701,86 доларів США, що еквівалентно 508 850,26 грн (а.с. 28).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактичних обставин, які мають суттєве значення для його вирішення, зокрема, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, не звернув належної уваги на те, що позовні вимоги пред'явлені лише до ОСОБА_8, яка є поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_7 за кредитним договором. При цьому, ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 13 червня 2014 року (а.с. 46) за власною ініціативою проведено заміну процесуального статусу ОСОБА_7 з третьої особи на відповідача. З довідки цього ж суду у даній справі (а.с. 45) вбачається, що сторони в судове засідання не з'явились. Клопотання від позивача щодо заміни правового статусу третьої особи ОСОБА_7 або залучення його до участі у справі в якості співвідповідача в розумінні ст. 33 ЦПК України, матеріали справи не містять.

Крім того, при вирішенні спору по суті позовних вимог, суд першої інстанції залишив поза увагою заперечення представника відповідача, зі змісту яких вбачається, що боржник ОСОБА_7 в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором передав за Актом приймання-передачі автомобіль Great Wall Hover, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 представникам ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.50-54, 55-59).

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦК України, не перевірив належним чином доводів апеляційної скарги, не звернув належної уваги на надані відповідачами докази, зокрема, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2013 року (а.с. 121), з якої вбачається, що за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2012 року з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість в розмірі 276 734,98 грн. З акту опису й арешту майна від 15 березня 2013 року вбачається, що транспортний засіб Great Wall Hover, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 знаходиться на зберіганні у ТОВ «Укрспецторг». Звертаючись до суду з клопотанням про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с. 127), представник позивача зазначив, що транспортний засіб, який є предметом застави, переданий до Солом'янського районного ДВС м. Києва для реалізації в примусовому порядку за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 07 липня 2011 року справа №2349-5/82/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 Апеляційний суд на зазначені обставини уваги не звернув, не перевірив розміру заборгованості з урахуванням зазначених судових рішень, та не з'ясував чи виконані вони належним чином.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_7 не звернув належної уваги не те, що вже наявні судові рішенні про стягнення з останнього заборгованості, не з'ясував при цьому чи була предметом стягнення заборгованість за спірним договором, яка вже стягнута з ОСОБА_7

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук