Справа № 761/3500/15-ц
Провадження №2/761/3255/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левчук Катерина Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, договорів дарування, витребування майна та виділення майна в натурі,

в с т а н о в и в:

09.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, договорів дарування, витребування майна та виділення майна в натурі, в якому просить визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., реєстраційний № 2417, визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 3681, визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139, витребувати у ОСОБА_4 ? частину квартири АДРЕСА_1, виділити ОСОБА_1 в натурі ? частину квартири АДРЕСА_1, зокрема: коридор (136-5) площею 19.1 кв.м, кухня (136-6) площею 13.3кв.м., житлова кімната (136-7) площею 17.8.кв.м, житлова кімната (136-8) площею 20.5 кв.м, санвузол (136-9) 8.8 кв.м, балкон 1.1 кв.м, а всього 80.6 кв.м вартістю 1 038 934грн, що складає 47/100.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11.12.2013 року кв.АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю його та ОСОБА_3, визнано недійсним Договір купівлі-продажу вказаної квартири від 21.03.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Оскільки вказаним рішенням не було вирішено питання виділення належної ОСОБА_1 ? частини квартири в натурі, а також враховуючи те, що на час вирішення спору квартира перебувала у володінні ОСОБА_10, змушений був звернутись з позовом до ОСОБА_10 та ОСОБА_3 про витребування майна та виділення частки в натурі. В подальшому у зв'язку зі смертю ОСОБА_10 ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на дану квартиру, яка в свою чергу подарувала квартиру ОСОБА_3, а ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 Враховуючи, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_10 не належало право власності на спірну квартиру, що ОСОБА_2 не мала права на її спадкування і відповідно відчуження, що ОСОБА_3 теж не мала правових підстав для дарування всієї квартири малолітній доньці ОСОБА_4, а тому позивач і звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 позов визнала, суду пояснила, що на момент оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_10 ОСОБА_2 не було відомо про те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року кв.АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, у яких відповідачі зазначили, що визнають позовні вимог.

Треті особи приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. та Русанюк З.З. в судове засідання не з'явилися, на адресу суду направили заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила, суду пояснила, що Службою у справах дітей Шевченківської у м. Києва РДА було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4 у кв.АДРЕСА_1, встановлено, що квартира є дворівневою, є технічна можливість для її поділу та виділення позивачу його частки в натурі. Також встановлено, що у вказаній квартирі проживає неповнолітня ОСОБА_11.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачка, представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебуваючи у шлюбі з 03.08.2001 року по 19.12.2007 року, придбали кв.АДРЕСА_1.

21.03.2008 року ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_9 на підставі Договору купівлі-продажу. 16.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. та зареєстровано в реєстрі за №846 (а.с.9-11).

16.05.2008 року на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_13, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1542, спірна квартира була продана ОСОБА_13 (а.с.12-13).

В свою чергу, 26.06.2008 року ОСОБА_13 відчужила вищевказану квартиру ОСОБА_10, про що було укладено Договір купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубар Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №9779 (а.с.14-15).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року кв.АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.03.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О., відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними Договорів купівлі-продажу спірної квартири, укладених 16.05.2008 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 та 26.06.2008 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_10, а також відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині розподілу спірної квартири та виділення ОСОБА_1 майна в натурі (а.с.7-8).

21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. після смерті ОСОБА_10 було видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом на кв.АДРЕСА_1 (а.с.198).

06.11.2014 року ОСОБА_2 подарувала спірну квартиру ОСОБА_3, по що було укладено Договір дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 3681.

05.12.2014р. ОСОБА_3 подарувала вказану квартиру своїй малолітній доньці ОСОБА_4 на підставі Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту може бути визнання права та визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що на момент відкриття спадщини спірна квартира була визнана спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і не належала спадкодавцю ОСОБА_10, включення її до спадкової маси є помилковим, а видане 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом на кв.АДРЕСА_1 є недійсним.

Відповідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відчуження ОСОБА_2 спірної квартири на користь ОСОБА_3 на підставі Договору дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року суперечить вказаним нормам ЦК України, а також ст.ст. 60, 68 СК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., Договору дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний №3681, та Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139.

Розглядаючи позовні вимоги в частині витребування та виділення позивачу в натурі 1/2 частини спірної квартири, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Квартира АДРЕСА_1, як спільне сумісне майно подружжя, вибула з власності позивача поза його волею, що встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року і відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, а тому останній вправі витребувати належне йому майно.

Крім того, суд враховує позицію органу опіки та піклування щодо визнання позовних вимог та надання дозволу на витребування спірної квартири з володіння малолітньої ОСОБА_4

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кв.АДРЕСА_1 є дворівневою і складається з чотирьох кімнат житловою площею 66.5 кв.м (у тому числі: перша кімната - 14.9 кв.м; друга кімната - 17.8 кв.м; третя кімната - 20. 5 кв.м; четверта кімната - 13.3 кв.м), кухні (їдальні) площею 51.6 кв.м, двох вбиралень (поєднаних) 5.8 кв.м та 8.8 кв.м відповідно; двох коридорів - 7.7кв.м та 19.1 кв.м відповідно; обладнана двома балконами із загальними площами 1.1 кв.м та 1.1 кв.м відповідно.

Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами КНДІСЕ на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 про визнання правочинів недійсними, поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та виділення майна в натурі, дійсна (ринкова) вартість спірної квартири складає 2 228 914 грн., поділ спірної квартири з подальшим влаштуванням двох ізольованих квартир можливий при умові незначного відступу від рівності часток співвласників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню, крім того, суд бере до уваги запропонований експертом можливий варіант поділу квартири, позицію позивача щодо погодження на зменшення своєї частки у спірній квартирі та виділення йому в натурі другого рівня квартири, заяви відповідачки ОСОБА_3 та законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про надання згоди на виділення позивачу в натурі приміщень другого поверху спірної квартири, та вважає, що позивачу слід виділити в натурі приміщення другового рівня кв.АДРЕСА_1, а саме: коридор (136-5) площею 19.1 кв.м, кухня (136-6) площею 13.3кв.м., житлова кімната (136-7) площею 17.8.кв.м, житлова кімната (136-8) площею 20.5 кв.м, санвузол (136-9) 8.8 кв.м, балкон 1.1 кв.м, а всього 80.6 кв.м, що складає 47/100.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судових витрат, тобто по 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 61, 88, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Левчук Катерина Миколаївна, Русанюк Золтан Золтанович, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, договорів дарування, витребування майна та виділення майна в натурі, задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., зареєстровано в реєстрі №2417.

Визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний №3681.

Визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний №4139.

Витребувати у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5, ? частини квартири АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 в натурі ? частини квартири АДРЕСА_1, зокрема: коридор (136-5) площею 19,1 кв.м., кухня (136-6) площею 13,3 кв.м., житлова кімната (136-7) площею 17,8 кв.м., житлова кімната (136-8) площею 20,5 кв.м., санвузол (136-9) площею 8,8 кв.м., балкон 1,1 кв.м., а всього 80,6 кв.м. вартістю 1038934 (один мільйон тридцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн., що складає 47/100.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє її батько ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судових витрат, тобто по 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: