Справа № 555/1865/14-ц
Номер провадження 2/555/17/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю представника позивача- Серветника А.О.

представника відповідача- адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Березнівського ТВБВ № 10017/0136 філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення , -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Березнівського ТВБВ № 10017/0136 філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"звернувся із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення .

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 11 липня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 209 , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 200000 гривень з кінцевою датою погашення 10 липня 2018 року .

Згідно п.1.2 вказаного договору ОСОБА_2 зобов»язаний погашати кредит щомісяця рівними частинами в сумах, визначених графіком надання та погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором у відповідності до іпотечного договору № 209 від 11 липня 2008 року ОСОБА_2 передав ВАТ «Державний ощадний банк України» в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов»язання за кредитним договором не виконує, що спричинило виникнення заборгованості в розмірі 284754 гривень 55 коп, а тому рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму боргу. Банком позичальнику неодноразово були надіслані повідомлення про необхідність сплати боргу, однак заборгованість по кредиту в повному обсязі не погашена. Загальна сума заборгованості становить 351347 гривень 42 коп. На підставі наведеного, в рахунок погашення вказаної заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., надати позивачу право подання будь-яких документів , необхідних для продажу вказаної квартири, на період реалізації предмета іпотеки передати його в управління позивача, виселити всіх мешканців, а саме ОСОБА_2 з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, збільшивши їх в частині визначення розміру заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, що станом на 13 лютого 2015 року становить 440365 гривень 24 коп. , а також просить виселити відповідача з вказаної квартири.

Представник відповідача- адвокат ОСОБА_1 позов не визнав повністю, заперечив щодо задоволення позовних вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки з відповідача уже стягнуто суму боргу, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки неможливе, в судових дебатах вказав на застосування строку позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлені строки його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що ВАТ " Державний ощадний банк України" в особі Березнівського ТВБВ № 10017/0136 філії Рівненського обласного управління АТ " Ощадбанк" та ОСОБА_2 11 липня 2008 року уклали договір відновлюваної кредитної лінії № 209.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 договору Банк зобов»ячався надати відповідачу кредит у розмірі 200000 гривень на споживчі цілі строком до 10 липня 2018 року.

Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до п.п.1.1,1.2 договору відповідач зобов»язався щомісячно до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 19,70 % річних, комісійні винагороди та інші платежі, в порядку та умовах, визначених договором..

Згідно п. 5.2 договору відповідач за порушення взятих на себе зобов"язань зобов»язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не менше діючої відсоткової ставки за кредитним договором від дня прстроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами / з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків належних йому відповідно до договору позики.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 209 від 11 липня 2008 року в розмірі 284752 гривень 55 коп.

Згідно розрахунків, наданих суду станом на 13 лютого 2015 року заборгованість ОСОБА_2 становить 440365 гривень 24 коп.

До даного часу відповідач борг не повернув.

Згідно ст..12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання- звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що зобов»язання за кредитним договором №209 від 11 липня 2008 року забезпечено іпотекою. Іпотечний договір № 209 від 11 липня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 укладений з іпотекодавцем ОСОБА_2 Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. .

Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з»ясування обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про можливість звернення стягнення згідно іпотечного договору № 209 від 11 липня 2008 року на чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. . і належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року ,, зареєстроване в КП " Березнівське РБТІ" 14 вересня 2005 року, договору дарування квартири від 29 грудня 2003 року , посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрованого в КП " Березнівське районне БТІ" 14 вересня 2005 року в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 209 від 11 липня 2008 року в розмірі 440365 гривень 24 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України ''Про іпотеку'', звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Такий порядок встановлено ч.3 ст. 109 ЖК України, яка передбачає примусове виселення громадян із жилого приміщення, що є предметом іпотеки та на яке звернено стягнення. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 є власником спірної квартири , він не є наймачем цього приміщення у розумінні вимог законодавства з цього питання, а тому відповідач відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст. 109 ЖК України підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Позивач при поданні позову до суду сплатив судові витрати в сумі : 3513 гривень 47 коп. та 140 гривень 53 коп. , всього 3654 гривень., а тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.526,530,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 12,33,38,39,40 Закону України « Про іпотеку»,ст..109 ЖК України, ст..ст.10,11,60, ч.1 ст.88, 212,213 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки , виселення з житлового приміщення задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором відновлюваної кредитної лінії №209 від 11 липня 2008 року в сумі 440365 гривень 24 коп. для задоволення грошових вимог ПАТ « "Державний ощадний банк України" звернути стягнення на предмет іпотеки - належну відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року , договору дарування квартири від 29 грудня 2003 року на праві власності чотирьохкімнатну квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м. шляхом реалізації її з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна , на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_2 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України" судовий збір в розмірі 3654 / три тисячі шістсот п"ятдесят чотири / гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельничук Н. В.