Справа №2-843/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

05 березня 2015 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі: головуючого Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебував у цивільному шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спільне життя сторін не склалося.

Зазначив, що з 2011 року ОСОБА_2 поїхала у невідомому напрямку та залишила малолітню доньку на позивача.

Утриманням та вихованням дитини займається позивач. Малолітня донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває повністю на його утриманні.

Відповідач в свою чергу повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, будь-яких дій щодо прийняття участі у вихованні та розвитку доньки не вчиняє.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.

Представник Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації надала висновок №108-812/01 від 23.01.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Врахувавши заяву позивача, висновок наданий представником третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали в цивільному шлюбі.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя сторін не склалося. Відповідач з 2011 року поїхала у невідомому напрямку та залишила малолітню доньку сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживати разом із позивачем.

Позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до характеристики, наданої ДНЗ №373 м. Києва, вихованням ОСОБА_3 займається батько. ОСОБА_2 вихователі жодного разу в навчальному закладі не бачили.

Відповідно до інформації наданої 18.08.2014 року КНП «ЦПМСД» №2, ОСОБА_3 регулярно відвідує поліклініку лише з татом, призначення виконуються в повному обсязі.

Згідно з висновком психолога, наданим «Центром сім'ї» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, у дитини спостерігається стійкий позитивний емоційний контакт з батьком та відсутність такого контакту з матір'ю.

З висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-812/01 від 23.08.2015 року вбачається, що під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 15.12.2014 року було встановлено, що ОСОБА_3 разом з батьком та бабою проживають в трикімнатній квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку.

Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 13.01.2015 року було встановлено, що ОСОБА_3 майже не пам'ятає матір.

ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Відповідно до інформації, наданої 15.01.2014 року Києво-Святошинським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом, характеризується негативно.

Згідно з інформацією, наданою Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25.12.2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_2, після чого залишила місце проживання, на цей час місцезнаходження відповідача невідоме.

Також, з висновку вбачається, що органі опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання малолітньої доньки сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішуються позивачем ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному його вихованні та утриманні.

Відповідач не піклується про свою малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Як встановлено вище, відповідач по справі ОСОБА_2 не займається вихованням доньки, повністю усунулась та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неї.

Позивач також просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що слід зазначити наступне.

Як встановлено вище, відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Враховуючи те, що відповідач зобов'язана утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд враховує, що відповідачі фізично здорова, працездатна, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору 243,60 грн. та на користь держави суму судового збору 243,60 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164, 165, 166, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 27-30, 57, 60, 88, 169, 197, 208-209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №3 від 01.07.2009 року у книзі записів реєстрації народжень, зроблений Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН невідомий,останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2014 року і до досягнення нею повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН невідомий,останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН невідомий,останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя