Ухвала

іменем україни

04 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмови державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, за касаційною скаргою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Наталії Сергіївни, поданою представником Бардаченком Володимиром Володимировичем, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суд з позовом до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, у якому просив визнати незаконною відмову державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріально контори Шугаєвої Н.С. від 07 лютого 2014 року № 489/02-14 у видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину про спадкування грошової суми у розмірі 3 100 доларів США, яка зберігалася в індивідуальному сейфі НОМЕР_2 у акціонерному товаристві «ОТП Банк» (далі − АТ «ОТП Банк») та належала ОСОБА_9; зобов'язати державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєву Н.С. видати ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину на грошову суму у розмірі 3 100 доларів США, яка зберігалася в індивідуальному сейфі НОМЕР_2 у АТ «ОТП Банк» та належала ОСОБА_9

Свої вимоги мотивувала тим, що державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину, зокрема на квартиру та грошові внески у банківській установі, про які було відомо на дату відкриття спадщини. Згідно з листом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14 серпня 2013 року позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_9

У листопаді 2013 року позивачу стало відомо, що 03 жовтня 2003 року між його матір'ю та АТ «ОТП Банк» було укладено договір № R 040 про зберігання цінностей і документів в індивідуальних сейфах, на підставі якого ОСОБА_9 орендувала індивідуальний сейф НОМЕР_2 у АТ «ОТП Банк».

28 листопада 2013 року компетентною комісією АТ «ОТП Банк» у присутності понятих та державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. було проведено злом індивідуального сейфа НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_9 При цьому із сейфа було вилучено документи та грошові кошти в сумі 3 100 доларів США.

Вказаною комісією було складно акт вилучення цінностей індивідуального сейфа від 28 листопада 2013 року, однак від підпису в акті державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. відмовилася.

Після злому індивідуального сейфа НОМЕР_2 та складання акта вилучення цінностей з нього позивач неодноразово звертався до нотаріуса з проханням витребувати у разі необхідності в АТ «ОТП Банк» інформацію про наявність у розпорядженні банку грошових коштів, що належали його матері, а також видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказану грошову суму.

Проте державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. відмовила позивачу у здійсненні запиту до АТ «ОТП Банк» та повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені грошові кошти не має можливості видати.

29 січня 2014 року позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з письмовою заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на грошову суму у розмірі 3 100 доларів США, що належала померлій ОСОБА_9 та зберігалася в АТ «ОТП Банк» в індивідуальному сейфі НОМЕР_2 на підставі договору № R 040 про зберігання цінностей і документів в індивідуальних сейфах, або надати позивачу письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій із зазначенням причин відмови.

07 лютого 2014 року державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені грошові і кошти.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року, позов задоволено.

Визнано незаконною відмову державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 07 лютого 2014 року № 489/02-14 у видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом про спадкування грошової суми у розмірі з 3 100 доларів США, яка зберігалася в індивідуальному сейфі НОМЕР_2 у АТ «ОТП Банк» та належала ОСОБА_9 Зобов'язано державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєву Н.С. видати ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на грошову суму у розмірі 3 100 доларів США, яка зберігалася в індивідуальному сейфі НОМЕР_2 у АТ «ОТП Банк» та належала ОСОБА_9

У касаційній скарзі поданій представником Бардаченком В.В., державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С., просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Судами встановлено, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Єдиним спадкоємцем після її смерті є син ОСОБА_6, який прийняв спадщину у встановлених законом порядку та строки.

Свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_9 ОСОБА_6 отримав 06 листопада 2013 року.

Відповідно до акта вилучення цінностей з індивідуального сейфа від 28 листопада 2013 року комісією АТ «ОТП Банк» у присутності понятих та державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. було проведено злом індивідуального сейфа НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_9 При цьому із сейфа було вилучено документи та грошові кошти в сумі 3 100 доларів США (а. с. 8).

29 січня 2014 року позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на вищевказану грошову суму (а. с. 9).

07 лютого 2014 року державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. направила на адресу позивача лист № 489/02-14, в якому повідомила, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а. с. 10).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, керувався тим, що відповідно до ст. ст. 1216, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України ОСОБА_6, як спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті матері, має право на зазначені кошти, які є спадковим майном, тому нотаріус зобов'язаний видати відповідне свідоцтво.

Доводи апеляційної скарги про те, що п. п. 12.2 та 12.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови у позові, оскільки в даному випадку, питання щодо охорони спадкового майна на час відкриття спадщини не порушувалося, і такі заходи нотаріусом не вживалися.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення − залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Наталії Сергіївни, подану представником Бардаченком Володимиром Володимировичем, відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко Г.В. Юровська