Єдиний унікальний номер №243/3320/15-ц
Номер провадження №2/243/1888/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«13» травня 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом, про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, на підставі договору дарування житлового будинку від 15 листопада 1990 року, на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. З 20 липня 1993 року і по теперішній час, у зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Останній, був зареєстрований за вказаною адресою тимчасово, оскільки потребував перебування на обліку для подальшого отримання квартири, як військовозобов'язаний. Жодного дня ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні не проживав, комунальні платежі не сплачував, кореспонденцію не отримував. Весь цей час, позивач самостійно несе витрати пов'язані з утриманням спірного майна. Жодних особистих речей відповідача у будинку АДРЕСА_1, немає. У зв'язку з викладеним, позивач просить позбавити права користування ОСОБА_2 житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити (а.с.28), будучі допитаним у попередньому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Показав, що ОСОБА_2 є його кумом. Реєструючи відповідача у будинку АДРЕСА_1 вважав, що невдовзі відповідач сам знімиться з реєстрації. За зазначеною адресою ОСОБА_2 ніколи не мешкав, речей відповідача там ніколи не було. Подальша реєстрація ОСОБА_2 в належному позивачеві будинку, перешкоджає йому в отриманні субсидії.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду було встановлено, що згідно договору дарування будинку, посвідченого приватним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Соловар В.І., 15 листопада 1990 року, за №1-4985 (а.с. 7), позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення: будинку, розташованого у АДРЕСА_1, з господарськими та побутовими будовами і спорудами, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №36839444 від 27 квітня 2015 року, в якому зазначено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 24,25).

З наданої суду копії домової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Згідно акту, складеного керівником комітету мікрорайону «Лимани» м. Слов'янська Гусяковою С.В., в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає по АДРЕСА_1 з вересня 1993 року (а.с. 4).

Викладене в акті також підтверджується показаннями свідків допитаних в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, повідомила, що вони із ОСОБА_1 мають дружні стосунки на протязі 45-50 років. ОСОБА_2, у спірному будинку вона ніколи не бачила, речей відповідача в будинку АДРЕСА_1, ніколи не було, місце його перебування їй невідоме.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, надала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

У відповідності до ст. 316 ЦК України , правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що з вересня 1993 року відповідач ОСОБА_2, в спірному будинку не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладав, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні будинком йому ніхто не чинив.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити права користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 травня 2015 року.

Суддя Н.О. Чемодурова