Справа № 500/6696/15-ц
Провадження № 2/500/3171/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.Т.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить суд встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданого 07.02.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, спадкодавцю ОСОБА_2 та визнати за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку із тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданому 07.02.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009, виданому на імя ОСОБА_2 у прізвищі власника земельної ділянки є виправлення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,68 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 на підставі Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданого 07.02.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 333032, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 померла 27.03.2013 року (а.с. 11).

ОСОБА_3 до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,68 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до заповіту, посвідченого 10.11.2003 року секретарем виконавчого комітету Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_2 заповіла усе своє майно, яке на день смерті буде їй належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось ОСОБА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_3 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 34604765 від 22.07.2013 року заповіт є чинним, не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Судом встановлено, що позивач спадщину прийняла шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк 22.07.2013 року заяви про прийняття спадщини до Ізмаїльської державної нотаріальної конторою Одеської області та 05.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (земельну ділянку), що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 14).

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_4 за № 2152/02-14 від 05.09.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданого 07.02.2006року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009, виданому на імя ОСОБА_2 у прізвищі власника земельної ділянки є виправлення, а згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 року, із змінами від 13.03.2009 року, виправлення при видачі Державних актів у них не допускаються та при видачі державних актів заповнення здійснюється з використанням компютерної техніки (а.с. 9).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

ОСОБА_3 інформації Відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області за №9-1514-0.12-1022/15-15 від 03.12.2015 року земельна ділянка 2,68 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 на підставі Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданого 07.02.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

ОСОБА_3 з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданого 07.02.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009, ОСОБА_2, яка померла 27.03.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.03.2013 року, право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373377, виданий 07.02.2006року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00009, кадастровий номер :01:001:0175).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2015р.

Суддя: ОСОБА_5