У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до аграрної приватної фірми «Істок» про стягнення заборгованості по заробітній платі, за касаційною скаргою Пінчук Ірини Вікторівни, яка діє від імені аграрної приватної фірми «Істок», на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись в суд з позовами до аграрної приватної фірми «Істок» про стягнення заборгованості по заробітній платі, які були об'єднані в одне провадження. Посилаючись на те, що працювали у відповідача з травня 2013 року, однак заробітну плату не отримували, просили задовольнити позов.

Рішенням Приморського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Зобов'язано аграрну приватну фірму «Істок» провести нарахування заборгованості по заробітній платі за період з 1 травня 2013 року по 1 травня 2014 року працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з урахуванням всіх обов'язкових платежів, які підлягають сплаті відповідно до діючого законодавства, з урахуванням посадових окладів, затверджених на цей період в аграрній приватній фірмі «Істок», а щодо посад, які не включені в штатний розпис - за середнім заробітком по таких посадах для даної місцевості, з урахуванням індексації в порядку ст. 95 КЗпП України та виплатити нараховані суми заборгованості, за виключенням обов'язкових платежів, вказаним особам в строк - один місяць з дня набрання чинності цим рішенням.

У касаційній скарзі Пінчук І.В., яка діє від імені аграрної приватної фірми «Істок», просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково суди виходили із того, що позовні вимоги є доведеними, підтверджені зібраними у справі доказами, витягом із трудових книжок позивачів, довідкою головного бухгалтера приватної фірми про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2014 року.

З такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що позивачі працювали у аграрній приватній фірмі «Істок» на різних посадах, а саме: ОСОБА_9 - заступником директора, ОСОБА_11 - механіком, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 - охоронцями. За період з 1 травня 2013 року по 1 травня 2014 року їм не було виплачено заробітної плати.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правом визначати предмет та підставу позову наділений лише позивач (ст. ст. 11, 27, 31 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулися в суд з позовами до аграрної приватної фірми «Істок» про стягнення заборгованості по заробітній платі на підставі ч. 2 ст. 233 КЗпП України із зазначенням конкретних сум, які підлягали виплаті на користь кожного з них.

В процесі розгляду справи у встановленому порядку підстави позову ними не змінювалися.

Однак із змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди, зобов'язуючи відповідача провести нарахування заборгованості по заробітній платі, вийшли за межі позовних вимог, змінили предмет позову та ухвалили рішення за вимогою, яка в установленому порядку заявлена не була.

Крім того, відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі вказували на те, що працювали у відповідача і з травня 2013 року заробітну плату роботодавець їм не виплатив. При цьому послались на довідку про заборгованість та штатний розпис, із зазначенням їх прізвищ та посад, затверджений аграрною приватною фірмою «Істок» (а. с. 4-5).

Відхиляючи в якості доказу довідку про наявність заборгованості по заробітній платі, суди не вказали в ухвалених ними рішеннях чим підтверджується виконання позивачами роботи у період, за який вони просили стягнути заборгованість по заробітній платі.

Відсутність запису у трудових книжках позивачів про звільнення свідчить лише про те, що трудовий договір з ними не припинено і не дає підстав вважати, що цим підтверджується виконання ними конкретної роботи і трудових обов'язків.

Крім того, до матеріалів справи залучені накази про звільнення позивачів з роботи 10 вересня 2013 року, яким суди ніякої оцінки не дали.

Посилаючись на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2014 року апеляційний суд не звернув уваги на те, що ним встановлені обставини щодо існування заборгованості по заробітній платі в інший період ніж в той, за який просять стягнути заборгованість працівники.

Щодо позову ОСОБА_12 до аграрної приватної фірми «Істок» про стягнення заборгованості по заробітній платі, який також був предметом розгляду, судами взагалі ніяке рішення не ухвалене.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення судів першої та апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Пінчук Ірини Вікторівни, яка діє від імені аграрної приватної фірми «Істок», задовольнити.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник