АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3246/15 Головуючий 1 інст. - Омельченко Н.І.
Справа № 643/8678/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 15 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12/08-1, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 34000,00 доларів США на строк з 15.08.2008 року по 12.08.2025 року зі сплатою 13, 8 % річних за користування кредитом.

01 лютого 2013 року проведена реструктуризація кредитної заборгованості зі зміною виду кредитування. Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 12/08-1 від 15.08.2008 року банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 216523,81 грн. на строк з 01.02.2013 року по 12.08.2025 року зі сплатою 14, 8% річних за користування кредитом.

Зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 15.08.2008 року між банком та ОСОБА_3, який виступає майновим поручителем за ОСОБА_2, укладено договір іпотеки № 1208-1 без оформлення заставної, відповідно до якого банку в іпотеку передано нерухоме майно - однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 12,6 кв. м., загальною площею 25,3 кв. м. Банк взяті за кредитним договором зобов'язання виконав.

Однак позичальник не дотримався встановленого ліміту зменшення кредитної лінії, щомісячно не погашав її, а з червня 2013 року припинив погашення кредитної лінії взагалі, тому його заборгованість станом на 01.08.2014 року становила 238612,07 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 19654,36 грн., поточної заборгованості за кредитом, яка стягується достроково у сумі 191975,81 грн., простроченої заборгованості за процентами у сумі 24151,75 грн., поточної заборгованості за процентами у сумі 2830,15 грн.

Вказав, що позичальник зобов'язався одночасно з укладанням кредитного договору укласти договір страхування власного життя позичальника або договір страхування позичальника від нещасного випадку та договір страхування майна, яке береться у забезпечення та за невиконання умов кредитного договору щодо страхування предмету іпотеку встановлюється відповідний штраф. Іпотекодавець не здійснював страхування предмету іпотеки з 20.10.2013 року, в результаті чого станом на 07.08.2014 року йому нараховано штраф у сумі 2290,00 грн., який складається з штрафу у розмірі 0,5 % від заставної вартості предмету іпотеки, що становить 1145,00 грн. та 0,05 п. п. за 10 місяців починаючи з листопада 2013 року по серпень 2014 року, що становить 1145, 00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 12/08-1 від 15.08.2008 року станом на 01.08.2014 року у сумі 238612,07 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 19654,63 грн., строкової заборгованості за кредитом, яка стягується достроково у сумі 191975,81 грн., поточної заборгованості за процентами у сумі 2830,15 грн., простроченої заборгованості за процентами у сумі 24151,75 грн.; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 12/08-1 від 15.08.2008 року у сумі 238612,07 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 12,6 кв.м., загальною площею 25,3 кв.м., яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 11.03.2008 року за реєстровим № 1-323, право власності на квартиру зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20.03.2008 року, реєстраційний № 22251927, номер запису 11-5-547 в книзі 1, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку»; стягнути з ОСОБА_3, як іпотекодавця, штраф за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки у сумі 2290,00 грн., згідно розрахунку станом на 07.08.2014 року; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року позов - задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 12/08-1 від 15.08.2008 року та додаткової угоди № 1 до кредитного договору в сумі 238612,07 грн., укладеним з ПАТ АБ «Укргазбанк», звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 15.08.2008 року та додаткового договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 1 від 01.02.2013 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 8742 та № 213 - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 12,6 кв.м., загальною площею 25,3 кв.м., що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 11.03.2008 року, із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ринкові ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати в розмірі 2165,06 грн.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 - скасувати, ухвалити нове в цій частині, яким вимоги про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором задовольнити, в іншій частині рішення суду - залишити без змін. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням статті 11 Закону України «Про іпотеку».

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в оскаржувальній частині необхідно задовольнити, рішення суду - змінити. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки є подвійним стягненням.

Проте, з таким висновком суду в цій частині повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 12/08-1 на суму 34000,00 доларів США на строк з 15.08.2008 року по 12.08.2025 року зі сплатою 13, 8 % річних за користування кредитом.

01 лютого 2013 року проведена реструктуризація кредитної заборгованості зі зміною виду кредитування, згідно якої банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 216523,81 грн. на строк з 01.02.2013 року по 12.08.2025 року зі сплатою 14, 8% річних за користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 15.08.2008 року, а також будь - якими додатковими угодами до нього між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 1208-1 без оформлення заставної, відповідно до якого банку в іпотеку передано нерухоме майно - належна ОСОБА_3 однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 12,6 кв. м., загальною площею 25,3 кв. м.

Із кредитного договору № 12/08-1 від 15 серпня 2008 року та додаткової угоди № 1 до зазначеного кредитного договору від 01 лютого 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язаний не пізніше 10 числа кожного місяця сплачувати чергові платежі у розмірах відповідно до додатку № 2.

Банк взяті за кредитним договором зобов'язання виконав, проте боржник з червня 2013 року припинив погашати кредит.

У зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 01.08.2014 року становила 238612,07 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 19654,36 грн., поточної заборгованості за кредитом, яка стягується достроково у сумі 191975,81 грн., простроченої заборгованості за процентами у сумі 24151,75 грн., поточної заборгованості за процентами у сумі 2830,15 грн.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він припинив погашати кредит у зв'язку з тяжким майновим станом.

Пунктом 4.2.4. додаткової угоди № 1 до зазначеного кредитного договору від 01 лютого 2013 року передбачено, що банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках невиконання позичальником будь - яких своїх зобов'язань за цим договором, у тому числі - несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з цього договору; невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за укладеними договорами забезпечення тощо. Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. У разі невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, банк має право задовольнити свої вимоги за цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

Із матеріалів справи вбачається, що вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором направлено ОСОБА_2 29 липня 2013 року.

В суді апеляційної інстанції сторони пояснили, що вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором отримано ОСОБА_2, однак ані до дня звернення до суду, тобто до 12 червня 2014 року, ані до теперішнього часу не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашено.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із пунктів 5.1., 5.2. додаткової угоди № 1 до зазначеного кредитного договору від 01 лютого 2013 року вбачається, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У випадку порушення позичальником зобов'язань за цим договором він зобов'язаний відшкодувати банку збитки, а також сплатити штрафні санкції та інші видатки, понесені банком за цим договором.

Оскільки ОСОБА_2 порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, банк мав право звернутися до суду з позовом щодо дострокового стягнення зазначеної заборгованості.

Посилання ОСОБА_2 на те, що оскільки суд задовольнив позов щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, банк не мав право звертатися з позовом щодо стягнення заборгованості, є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Дійсно, суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Проте, винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця.

Як вбачається з матеріалів справи боржником є ОСОБА_2, а іпотекодавцем - інша особа - ОСОБА_3, тому в даному випадку відсутня одночасність звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки в оскаржувальній частині рішення суду не відповідає вимогам закону, судова колегія вважає за необхідне в цій частині його скасувати та задовольнити позов банку в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржувалося тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2, а в іншій частині не оскаржувалося, про що підтвердив і в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції представник банку, в іншій частині рішення суду судовою колегією не переглядалося.

Питання щодо стягнення судових витрат судом першої інстанції вирішено правильно відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року в оскаржувальній частині - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 12/08-1 від 15 серпня 2008 року в сумі 238612,07 грн.

Рішення в частині стягнення судового збору - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії