Справа № 463/4158/14 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/706/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ЛКП «Господар» до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ЛКП «Господар» про стягнення коштів і зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року первісний позов ЛКП «Господар» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ЛКП «Господар» заборгованість за утримання та обслуговування будинку й прибудинкової території в розмірі 645 гривень 20 копійок, заборгованість за фактично наданні послуги з водовідведення та водопостачання в розмірі 438 гривень 95 копійок, та 243 гривні 60 копійок судового збору. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Дане рішення оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначають, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказують, що рішенням виконавчого комітету ЛМР № 30 від 18.01.13р. зобов'язано ЛКП «Господар» переукласти угоди з виробниками комунальних послуг і переукласти договори про надання послуг з власниками квартир, квартиронаймачами та орендарями житлових приміщень, однак позивачем рішення виконавчого комітету не виконано. Не погоджуються із висновком районного суду, що ЛКП «Господар» повністю надав послуги, які є складовою тарифу згідно чинних рішень місцевих органів влади, оскільки відповідно до норм п.8 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»: виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Не погоджуються із відмовою ЛКП «Господар» щодо проведення повірки лічильника води та вирішення питання щодо експлуатації котла.

Просять скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким визнати незаконними дії ЛКП «Господар», повернути зайво сплачені кошти у сумі 850 грн. з факту невиконання робіт та відсутності розрахункового документу та вирішити питання повірки водо лічильника і котла-водонагрівача, а судові витрати покласти на відповідача.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи були повідомленні належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 163-166), про причини неявки суд не повідомили, та з клопотанням про відкладення розгляди справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 18 січня 2013 року № 30 передано на баланс ЛКП «Господар» від ЛКП «Віра» в тому числі будинок АДРЕСА_1 Зазначеним рішенням зобов'язано підприємство переукласти угоди з виробниками комунальних послуг і переукласти договори про надання послуг з власниками квартир, квартиронаймачами та орендарями житлових приміщень (а.с. 9, 10).

ЛКП «Господар» на виконання даного рішення надіслало відповідачу пропозицію укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у зв'язку зі зміною балансоутримувача будинку в якому проживає відповідач (а.с. 11).

01 лютого 2013 року між ЛКП «Господар» і ЛМКП «Львівводоканал» укладено договір № 544382 про надання послуг з водопостачання та водовідведення між виробником цих послуг та виконавцями послуг (а.с. 13, 14).

З довідки ЛКП «Господар» від 28 липня 2014 року № 2087 вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 і в ній проживає та є зареєстрованим (а.с. 5).

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено, комунальний будинок та прибудинкова територія перебувають на обслуговуванні ЛКП «Господар».

Для проведення оплати за надані послуги на ім'я відповідача в ЛКП «Господар» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Згідно розрахунку заборгованості, яке надано ЛКП «Господар» розшифровки суми боргу по оплаті послуг за утримання та обслуговування будинку й прибудинкової території за період часу з 01 листопада 2013 року по 31 травня 2014 року в розмірі 645,2 грн. та за фактично наданні послуги з водовідведення та водопостачання за період часу з 01 серпня 2013 року по 31 травня 2014 року в розмірі 438,95 грн. (а.с. 6,7)

З розрахунку заборгованостей від 21 жовтня 2014 року вбачається, що в спірний період за який стягується заборгованість відповідачем здійснювалась оплата за утримання та обслуговування будинку й прибудинкової території та за надані послуги з водовідведення та водопостачання, при цьому існувала заборгованість, яка утворилася за інші періоди часу (а.с. 68-71).

Відповідно до вимог ст. 11 ч.1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п.3 ч.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з вимогами п.2,6 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого на основі Типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом (п.п. 1, 5 ст. 20 Закону), а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про житлово-комунальні послуги.

У відповідності до п.14,17,35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані своєчасно вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку, плата за комунальні послуги власниками квартир вноситься за затвердженням в установленому порядку тарифами.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Постановою Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року в справі № 6-110цс12 зроблено правовий висновок, який полягає в тому, що відповідно до змісту ст. 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України зазначене рішення Верховного Суду України є обов'язковим у подібних правовідносинах для всіх судів України.

Оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Доказів про те, що відповідач звертався до позивача з претензіями, щодо неякісного надання послуг, що є предметом спору в спірний період, оформлених відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги ЛКП «Господар» районний суд виходив з того, що ЛКП «Господар» повністю надавав усі послуги, які є складовою тарифу згідно чинних рішень місцевих органів влади, який розраховано індивідуально по будинку проживання відповідача з врахуванням Порядку формування тарифів на житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 та від 1 червня 2011 року № 869.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 не здійснено переплати за житлово-комунальні послуги та такі кошти сплачено належному виконавцю послуг.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками Личаківського районного суду м. Львова.

Покликання апелянтів в апеляційній скарзі на те, що позивачем не виконано рішення виконавчого комітету ЛМР № 30 від 18.01.13р., яким зобов'язано ЛКП «Господар» переукласти угоди з виробниками комунальних послуг і переукласти договори про надання послуг з власниками квартир, квартиронаймачами та орендарями житлових приміщень, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки згідно п. 4 Ухвали Львівської міської ради № 2638 від 18.07.2013р. вважати Львівське комунальне підприємство «Господар» правонаступником Львівського комунального підприємства «Віра» у частині всіх майнових прав і зобов'язань відповідно до переданого на баланс майна згідно з рішенням виконавчого комітету від 18 січня 2013 року № 30 (а.с. 8).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2013 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ЛКП «Господар», третіх осіб: Львівської міської ради, Личаківської РА ЛМР про перерахунок вартості послуг і повернення неправомірно отриманих коштів. Дане рішення набрало законної сили.

Зі змісту даного рішення вбачається, що між ОСОБА_2 та ЛКП «Віра» було укладено договір від 01.01.2009 року про надання житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 та будинок № 11, у якому проживає сім'я ОСОБА_2 передано на баланс ЛКП «Господар» з 01.02.2013р. відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 30 від 18.01.2013 року «Про передачу житлових будинків, які перебувають на балансі ЛКП Віра та ЛКП 503».

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, згідно додатку 2 до рішення № 30 від 18.01.2013р. «Про передачу житлових будинків, які перебувають на балансі ЛКП «Віра» та ЛКП «№503» вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 включений в перелік житлових будинків, які передаються з балансу ЛКП «Віра» на баланс ЛКП «Господар».

Таким чином, вищенаведені обставини спростовують покликання апелянтів, що ЛКП «Господар» є неналежним позивачем у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська