Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів та відшкодування збитків за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2015 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 31 жовтня 2011 року між нею та публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - Банк) було укладено договір банківського рахунка для фізичних осіб. 24 лютого

2014 року та 27 лютого 2014 року позивач подала до Банку заяви про забезпечення каси на 3 березня 2014 року готівковими коштами для зняття всієї суми по завершенню строку договору. Крім того, Банк був повідомлений про відмову від автоматичної пролонгації строку зберігання вкладу. Зазначала, що 3 березня 2014 року Банк повернув лише частину грошей і того ж дня вона подала повторну заяву про повернення всіх належних їй коштів з банківського рахунка. Однак Банк повертав валютні кошти частково в розмірі еквівалентному 15 000 грн. 20 березня 2014 року вона подала заяву про розірвання договору банківського вкладу, a

28 березня 2014 року під впливом введення її в оману та під примусом співробітників Банку, їй було видано залишок суми у гривнях.

Посилаючись на те, що за результатами махінацій вона не отримала належної суми 72 166,04 доларів США, а отримала лише 64 287,65 доларів США, у зв'язку з чим зазнала збитків на 7 878,39 доларів США, просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від

17 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним правочин, укладений між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» про здійснення валютно-обмінної операції по квитанції від 28 березня 2014 року. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на користь

ОСОБА_4, у рахунок відшкодування збитків 89 681,29 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого

2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд прийшов до правильного висновку щодо відсутності доказів протиправності дій банку по видачі грошового вкладу у гривневому еквіваленті та завдання банком матеріальної шкоди цими діями, оскільки позивач ОСОБА_4 дала згоду на виплату вкладу в національній валюті, про що свідчить її підпис на заяві про видачу готівки та квитанції про здійснення валютно-обмінної операції.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова