УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» до ОСОБА_4, третя особа - Дочірнє підприємство «Електромонтаж-420», про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Електромонтаж» (далі - ПАТ «Електромонтаж») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що згідно з актом приймання-передачі основних засобів

від 10 лютого 1999 року, Закрите акціонерне товариство «Електромонтаж» (далі - ЗАТ «Електромонтаж»), правонаступником якого є ПАТ «Електромонтаж» передало Дочірньому підприємству «Електромонтаж-420» (далі - ДП «Електромонтаж-420») для здійснення господарської діяльності нерухоме майно у м. Коростень Житомирської області, а саме: 19 - контору, 20 - склад, 21 - гараж. Проте фактично у власність вказане майно не передавалося, ніяких дозволів на оформлення права власності ПАТ «Електромонтаж» ДП «Електромонтаж-420» не надавало.

На підставі рішення Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 15 січня 2003 року № 5 право власності на зазначене майно оформлено за ДП «Електромонтаж-420». Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року зазначене рішення визнано нечинним з моменту його винесення.

Оскільки ДП «Електромонтаж-420» відповідно до договору купівлі-продажу продало спірну нерухомість ОСОБА_4, позивач просив витребувати нерухоме майно з його незаконного володіння - нежитлові приміщення: адміністративну будівлю площею 98,5 кв. м; бокси з побутовими приміщеннями - 134,1 кв. м, напівпідвал та склад з гаражем - 303,3 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Електромонтаж», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 1993 року № 33, укладеного між Орендним підприємством «Електромонтаж-1» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву згідно із Законом України «Про приватизацію майна державних підприємств», Орендному підприємству «Електромонтаж-1» 22 березня 1994 року видано свідоцтво про власність цілісного майнового комплексу (а. с. 34).

Згідно з переліком нерухомості і майна, що приватизоване у складі цілісного майнового комплексу на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 1993 року № 33, зареєстрованого Першою Київською державною нотаріальною конторою від 30 листопада 1993 року № 10-856, продавець Регіональне відділення Фонду держмайна України по м. Києву передав покупцю організації орендарів Орендного підприємства «Електромонтаж-1», серед іншого майна: контору - інвентарний номер 24, склад - інвентарний номер 27, гараж - інвентарний номер 26, що розташоване по АДРЕСА_2 у м. Коростень Житомирської області (а. с. 27).

На підставі акта приймання-передачі від 10 лютого 1999 року, складеного за рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Електромонтаж» (правонаступник Орендного підприємства «Електромонтаж-1») від 09 квітня 1998 року (протокол № 6) і наказу від 21 грудня 1998 року № 52, ЗАТ «Електромонтаж» передало, а ДП «Електромонтаж-420» прийняло у повне господарське відання нерухоме майно у м. Коростень Житомирської області, зокрема: контору - інвентарний номер 24, склад - інвентарний номер 27, гараж - інвентарний номер 26, що розташоване по АДРЕСА_2 (а. с. 46).

Рішенням Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 15 січня 2003 року № 5 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» оформлено право власності на нежитлову адмінбудівлю, побутові приміщення: напівпідвал та склад з гаражем по АДРЕСА_1 за ДП «Електромонтаж-420» (а. с. 37−38).

На підставі зазначеного рішення ДП «Електромонтаж-420» 27 січня 2003 року отримало свідоцтво за № 5 про право власності нежитлові приміщення по АДРЕСА_1: адмінбудівля, бокси з побутовими приміщеннями, напівпідвал, склад з гаражем (а. с. 69).

25 квітня 2003 року право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровано за ДП «Електромонтаж-420» у Державному комунальному підприємстві «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 70).

Відповідно до п. 4.1.1 статуту ДП «Електромонтаж-420 ЗАТ «Електромонтаж» від 10 лютого 1999 року підприємство має право від свого імені укладати цивільно-правові угоди (договори, контракти), купівлі-продажу (окрім майна, переданого засновником), перевезення, зберігання, доручення і комісії, з юридичними та фізичними особами, бути посередником між ними (а. с. 42).

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 травня 2003 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Г.Л. ДП «Електромонтаж-420» продало ОСОБА_4 зазначені нежитлові будівлі (а. с. 80).

30 травня 2003 року Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» спірна нерухомість зареєстрована за ОСОБА_4 (а. с. 81).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року визнано нечинним з моменту його винесення рішення Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 15 січня 2003 року № 5 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» у частині, якою вирішено оформити право власності на нежитлову адмінбудівлю, побутові приміщення: напівпідвал, склад з гаражем по АДРЕСА_1 за ДП «Електромонтаж-420 ЗАТ «Електромонтаж» (а. с. 100−105).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Електромонтаж» до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області відмовлено (а. с. 172−173).

Зазначена постанова апеляційного суду в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки спірне майно на час його відчуження перебувало у власності ДП «Електромонтаж-420», позивачем не доведено належними та допустимими доказами право власності на нерухоме майно, тому підстави передбачені ст. 388 ЦК України відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євтушенко О.І.