Справа № 469/1405/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області
в складі : головуючого -судді - Тавлуя В. В.,
при секретарі - Ткач Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка ОСОБА_1 13.11.2014 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву від 12.01.2015 року (а.с.17) про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на стягненні аліментів у заявленому розмірі, у випадку неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча його належним чином, і у встановленому порядку було повідомлено про місце, день і час судового засідання, призначеного на 28.01.2015 р.(а.с.20-21), яке було відкладено в зв'язку з його неявкою, а також судового засідання, повторно призначеного на 17.02.2015 року (а.с.23-24).
За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України.
За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини, які регулюються нормами СК України.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2), від якого мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3), в якому її матір′ю вказано позивачку, а батьком відповідача.
На день звернення позивачки до суду позивачка з відповідачем спільно не проживають. При цьому їх неповнолітня дитина знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Березанської селищної ради Миколаївської області від 11.11.2014 року (а.с.4).
Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, урегульовані Сімейним кодексом України (ч.1. ст.2 СК ), та взаємні батьківські обов′язки щодо утримання їх неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття відповідно до вимог ст.180 СК України.
За змістом положень ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов′язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом.
Таким чином, відповідно до встановлених обставин, враховуючи, що домовленості про утримання неповнолітньої дитини сторони не дійшли, позивачка сама несе весь тягар утримання їх спільної з відповідачем дитини, а відповідач свого обов?язку по її утриманні не виконує, чим порушує права і законні інтереси позивачки, суд вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку.
При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться.
На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача.
На підставі ст.ст. 121, 122, 180, 181, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212 - 215, 224, 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1, місце роботи не відомо, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
На підставі ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: