Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 22-ц/778/2285/15 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко В.В.
2015 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„30" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій нотаріуса та визнання недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Горох Л.І. про визнання неправомірними дій нотаріуса та визнання недійсним заповіту.

У позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_6 склав на її ім'я заповіт.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Після його смерті у строк 6 місяців в нотаріальній конторі вона дізналась про існування другого заповіту на квартиру АДРЕСА_1, складеного 20 грудня 2007 року її чоловіком ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Горох Л.І.

Вважає зазначений заповіт на квартиру недійсним з тих підстав, що на початку 2008 року повноваження приватного нотаріуса Мелітопольського нотаріального округу Горох Л.І. були закінчені у зв'язку з тяжкою психічною хворобою, а, на її думку, відповідач почала хворіти значно раніше, тому за станом свого здоров"я не мала можливості встановити стан дієздатності ОСОБА_6, який також був хворий, при складанні ним заповіту від 20 грудня 2007 року.

Таким чином, дії відповідача при посвідченні заповіту вважає неправомірними через невизначення дієздатності спадкодавця під час складання заповіту, що э порушенням ст.44 Закону України „Про нотаріат".

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнання неправомірними дії приватного нотаріуса Горох Л.І. під час посвідчення заповіту від 20.10.2007 року на квартиру №41, які виявилися в порушення порядку вчинення нотаріальної дії, визнати недійсним заповіт на квартиру № 41, складеного 20.12.2007 року на користь ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Горох Л.І.

Одночасно з позовом ОСОБА_8 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути, зокрема, зазначено причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, причиною забезпечення її позову про неправомірність дій нотаріуса при посвідченні заповіту вона вказує, зокрема, на наявність іншого спору, заявленого до неї власником квартири, на яку вона просить накласти арешт, про усунення перешкод у користуванні власністю, набутої ним в порядку спадкування за заповітом, однак забезпечення іншого позову поза межами порушеної цивільної справи нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено.

За роз"ясненнями п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, позов майнового характеру.

Предметом заявленого ОСОБА_2 позову до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, та до нотаріуса Горох Л. І. являються вимоги про визнання неправомірними дій зазначеного нотаріуса та визнання недійсним посвідченого нею заповіту, які не є за своїм характером майновими, отже за вказаних обставин відмову суду у їх забезпеченні шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 слід визнати правомірною та такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства, враховуючи також , що вжиття запропонованого заявником заходу забезпечення у виді накладання арешту на майно на виконання рішення за заявленими вимогами не впливає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову ОСОБА_2 матеріалами справи не підтверджуються, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: