АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 664/167/15-ц Головуючий в І інстанції Бойко В.П.
Провадження №22-ц/791/1088/15 Доповідач: Стародубець М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця «28» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що 04 грудня 2013 року ОСОБА_6, який є сусідом, навмисно вбив трьох належних їй курей бройлерної породи, а коли вона спробувала з'ясувати причини такого вчинку, останній висловився на її адресу нецензурною лайкою.

Посилаючись на те, що вказаними діями відповідача їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 360 грн., а також моральну шкоду, яка виразилася в приниженні її людської гідності, погіршенні стану здоров'я та порушенні звичайного способу життя, і яку вона оцінює у 2000 грн., просила суд стягнути з ОСОБА_6 вказані грошові суми в рахунок відшкодування спричиненої їй шкоди.

Рішенням від 02 березня 2015 року суд відмовив у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу і дав неправильну оцінку зібраним по справі доказам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею вимоги у повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_7 викладені в ній доводи не визнає і вважає безпідставними, просить подану ОСОБА_5 скаргу відхилити, рішення місцевого суду, як законне та обґрунтоване, залишити в силі.

Заслухавши доповідача, і осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за визначеними процесуальним законом правилами змагальності сторін у спорі не довела факту заподіяння їй як матеріальної, так й моральної шкоди, тому підстав для відновлення її прав за відсутності в діях відповідача складу цивільного правопорушення немає.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено й підтверджується матеріалами справи, що 04.12.2013 року відповідач ОСОБА_6 палкою наніс удари трьом дорослим куркам бройлерної породи, внаслідок чого птиця загинула, а її власнику ОСОБА_5 у зв'язку з цим заподіяна шкода.

Неправомірність дій відповідача й факт заподіяння позивачці шкоди підтверджується показами останньої, допитаної в суді апеляційної інстанції в якості свідка, а також свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Очевидці події: свідок ОСОБА_8 підтвердила факт нанесення відповідачем ударом палкою по одній із курок, внаслідок чого птиця загинула, ОСОБА_9 своїми свідченнями також підтвердила, що в цей же день в її присутності ОСОБА_6 на вулиці вбив палкою двох дорослих курей позивачки, тушки яких вона занесла у двір власника птиці.

З приводу неправомірних дій відповідача ОСОБА_5 зверталася до районного відділу міліції, працівник якого дільничний інспектор Іванов В.В., допитаний в цій справі як свідок, виїжджав за викликом на місце подій, бачив три тушки загиблої від побиття птиці, відібрав у зв'язку з цим пояснення від свідків й сторін у справі та склав письмову відповідь, якою запропонував заявнику звернутися до суду з приводу вирішення цивільно-правового спору.

Всі свідки підтвердили, що птиця була дорослою, тушки кожної були вагою приблизно по 5 кілограмів, утилізовані власником в прийнятний для неї спосіб.

За інформацією Раденського сільського комунального підприємства «Радсервіс», структурним підрозділом якого є місцевий ринок, у вигляді довідки та письмової відповіді на запит суду, які суд апеляційної інстанції за встановленими процесуальним законом правилами вважає належними та допустимими доказами, вартість дорослої живої курки породи бройлер на час заподіяння шкоди складала 120 грн. за тушку, що доводить загальний визначений позивачем розмір заподіяної матеріальної шкоди в сумі 360 грн.

Крім того, колегія суддів вважає, що знищенням домашньої птиці позивачки, яка є різновидом об'єктів права власності, й заподіянням у зв'язку з цим матеріальних збитків, останній також заподіяна й моральна шкода, розмір якої суд визначає в сумі 400 грн.

При цьому суд виходить з характеру та обсягу душевних й психологічних страждань, які зазнала позивачка, обставин заподіяння шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, тривалості цих страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, і не пов'язує його з сумою матеріальної шкоди.

З урахуванням предмету й підстав позову, а також деліктної відповідальності колегія суддів вбачає склад цивільного правопорушення з усіма необхідними його елементам, що спростовує доводи відповідача і його представника та не звільняє заподіювача шкоди від передбаченої законом відповідальності.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у заподіювача шкоди повинен доводити сам завдач шкоди.

За приписом вказаної вище норми матеріального права не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, що фактично здійснено ОСОБА_5

Відповідачем свій обов'язок не виконано, будь-яких доказів в підтвердження своїх доводів щодо своєї невинуватості не надано.

Невизнання пред'явленого до нього позову та своєї вини у заподіянні позивачці як матеріальної, так і моральної шкоди за визначеним процесуальним законодавством принципом змагальності сторін не є підставою для звільнення його від цивільної відповідальності та відмови у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні спору місцевий суд на вказані положення закону, встановлені у праві обставини і факти уваги не звернув та ухвалив у зв'язку з цим помилкове рішення, яке підлягає скасуванню з постановлення нового часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав з розподілом за наслідками вирішення спору понесених сторонами судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд керувався правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14.

На підставі ст.ст. 1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 303, 307,309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 березня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 360 грн. матеріальної та 400 грн. моральної шкоди й понесені нею судові витрати в сумі 487,20 грн., а всього 1247,20 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: