Справа № 697/684/15-ц
№ пров. 2/697/355/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Льон О.М.

з участю секретаря Дряновій Н.В.

за участю прокурора Пампущенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом Канівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Канівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради з позовом про відшкодування збитків за лікування потерпілого від злочину до відповідача ОСОБА_1, посилаючись на те, що ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2015 року закрито кримінальне провадження № 000715 відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв'язку із відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення (примирення) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_1 , 09.11.2014р., близько 15.00 години в с. Межиріч Канівського району Черкаської області, перебуваючи у власному будинку по АДРЕСА_1, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_2 один удар кулаком в обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2590 від 10.12.2014, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що у свою чергу спричинило тривалий розлад здоров'я. В результаті отриманих по вині ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у стоматологічному відділенні КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» з 14.11.2014р. по 26.11.2014 р., загалом 12 днів та на її лікування було затрачено 3201,36 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» № 01-22/497 від 23.03.2015 р. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2, підлягають стягненню з ОСОБА_1, який вчинив злочин, в розмірі фактичних збитків.

Представник Черкаської обласної ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, прокурор в судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила стягнути з відповідача на користь Черкаської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 3201,36 грн.,судовий процес не фіксувати у зв'язку із визнанням відповідачем позову.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ухвали Канівського міськрайонного суду від 06.02.2015 року закрито кримінальне провадження № 000715 відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв'язку із відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення (примирення) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, ОСОБА_2 - визнано потерпілою. У зв'язку з отриманими, середньої тяжкості, тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у стоматологічному відділенні КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» з 14.11.2014 р. по 26.11.2014 р., загалом 12 днів .

Згідно довідки Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради № 01-22/497 від 23.03.2015 року вартість лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 коштом лікарні становить 3201,36 грн.

Згідно ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст. 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу.

У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 Черкаська обласна рада понесла витрати на лікування потерпілої від злочину, між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв'язок, що встановлено ухвалою суду, яка набрала законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача ОСОБА_1

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь Черкаської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 3201,36 грн.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.93-1 КПК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, керуючись ст.ст. 10, 60, 88,209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Канівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за лікування потерпілого від злочину- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого с. Межиріч Канівського району Черкаської області , ІПН НОМЕР_1 на користь держави в особі Черкаської обласної ради ( р/р 3550 в банку ГУДКСУ в Черкаській області, код платежу 02005585, МФО 854018) витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 3 201,36 грн. (три тисячі двісті одна) грн.. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого с. Межиріч Канівського району Черкаської області , ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий -підпис- О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Льон