АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Лапай ОлениВалеріївни на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року

У справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_6 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року позов задоволено частково. /а.с. 48-51/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» ЛапайО.В. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість в частині відмови у вимогах про відшкодування шкоди у розмірі 1061, 42 грн. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що СК «Провіта» відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» сплатила суму страхового відшкодування з урахуванням зносу та з мінусом франшизи, передбаченої полісом, а саме 4 568, 87 грн., однак укладений договір страхування передбачає, що у калькуляції збитку не враховується знос підлягаючих заміні частин та деталей, у зв'язку з чим сума, яка підлягає сплаті ОСОБА_6 складає 6130, 29 грн.(виплачене страхове відшкодування) - 4568, 67 грн. (сума, сплачена страховою компанією відповідача) та дорівнює 1 561, 42 грн., та в порядку регресу повинна бути стягнута з винної особи у зв'язку з недостатністю страхового відшкодування. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та постановити в цій частині нове про задоволення позову у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 753/7606/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 13480/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що між ПрАТ «УАСК «АСКА» та ОСОБА_8 було укладено договір №3044167, за яким позивачем було застраховано майновий інтерес страхувальника ОСОБА_8, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем НОМЕР_1 /а.с.3-7/.

Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2012 року (/.с.2/, 17.07.2012 року ОСОБА_6, яку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, керуючи автомобілем «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Тепловозна в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди №18С/07/12 від 25.07.2012 року матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля НОМЕР_3, становить 5068,87 грн. /а.с.9-16/. ПрАТ «УАСК «АСКА» сплатило ОСОБА_8 6130,29 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування та копією платіжного доручення №9056 від 21.08.2012 року /а.с.17/.

Як встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 року у справі за позовом ПрАТ «УАСК «АСКА» до ТДВ «СК «Провіта» про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач, сплативши власнику автомобіля НОМЕР_3, 6130,29 грн., здійснив виплату, що перевищує розмір оціненої шкоди, наведений у звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №18С/07/12 від 25.07.2012 року, а саме 5068,87 грн. Даним рішенням позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягнути з ТДВ «СК «Провіта» на користь позивача суму страхового відшкодування, визначену звітом, однак за виключенням безумовної франшизи, яка встановлена полісом №АА/4602833, за яким у ТДВ «СК «Провіта» застраховано автомобіль ОСОБА_6. «Субару Легассі», д.н.з. НОМЕР_1, і становить 500 грн. /а.с.24-27/.

06.12.2013 року позивач звертався до відповідача з проханням сплатити в добровільному порядку суму завданої шкоди в розмірі 1561,42 грн., проте відповідач надала відповідь, в якій відмовляється сплачувати вказану суму /а.с.30-31/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, а саме, стягуючи з ОСОБА_6 500 грн. в рахунок стягнення франшизи, та відмовляючи у стягнення інших коштів у розмірі 1061, 42 грн., суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1194 ЦК України про те, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановивши, що рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 року було встановлено, що позивачем було надміру сплачено страхове відшкодування ОСОБА_8, і відшкодуванню підлягає лише сума, визначена звітом, а стягненню з ТДВ «СК «Провіта» - 4568,87 грн., тобто суми за виключенням безумовної франшизи, крім того до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача ОСОБА_6, якій було направлено регресну вимогу, але на даний час нею не вжито дії щодо відшкодування завданої нею шкоди в добровільному випадку, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 500 грн., а в задоволенні стягнення решти суми відмовити.

Доводи апеляційної скарги щодо недостатності страхового відшкодування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, договором страхування транспортного засобу №3044167 від 20.06.2012 р. установлено ліміт відповідальності страховика, який визначений страховою сумою у розмірі 40 000, 0 грн., загальний розмір до виплати, відповідно до звіту, менший і становить 6130, 29 грн., у зв'язку з чим вказане відшкодування повинно бути виплачене в межах ліміту.

Доводи апеляційної скарги щодо невиплаченої різниці у страховій виплаті, у зв'язку з застосуванням коефіцієнту зносу, який договором страхування не був передбачений, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки розмір стягнення вже визначений рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2013 року, сума стягнення визначена у розмірі 5068, 87 грн., з урахуванням показника фізичного зносу, у відшкодуванні різниці відмовлено, що вправі оскаржити апелянт шляхом апеляційного оскарження зазначеного рішення, а не зверненням до суду з позовом про стягнення зазначеної різниці в порядку регресу з винної особи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Лапай Олени Валеріївни на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: