У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу Вишгородської міської ради Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Київської області, профспілкового комітету Вишгородської районної гімназії «Інтелект», третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішень від 18 серпня 2014 року, від 20 серпня 2014 року та від 21 серпня 2014 року, зобов'язання надати квартиру та визнання ордеру на жиле приміщення недійсним,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Київської області, профспілкового комітету Вишгородської районної гімназії «Інтелект», третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішень від 18 серпня 2014 року, від 20 серпня 2014 року та від 21 серпня 2014 року, зобов'язання надати квартиру та визнання ордеру на жиле приміщення недійсним.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що перебуває на квартирному обліку з 1987 року, а ОСОБА_3 з 1989 року. У серпні 2014 року до гімназії «Інтелект», де вони працюють разом із ОСОБА_3, надійшли відомості про виділення учбовому закладу квартири АДРЕСА_1.

18 серпня 2014 року профспілковий комітет Вишгородської районної гімназії «Інтелект» прийняв рішення про надання вказаної квартири ОСОБА_3

За результатами засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради 20 серпня 2014 року також було прийнято рішення про виділення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області № 193 від 21 серпня 2014 року спірну квартиру виділено ОСОБА_3 та

29 серпня 2014 року видано ордер № 14 на вселення до вказаної квартири.

Посилаючись на те, що такими рішення відповідачів було порушено її право в порядку черговості отримати спірне житло, ОСОБА_2 просила позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від

27 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради від 20 серпня

2014 року в частині надання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Визнано недійсним та скасовано п. 7 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області № 193 від 21 серпня 2014 року

№ 193 від 21 серпня 2014 року щодо надання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Визнано недійсним ордер № 14 від 29 серпня 2014 року, виданий виконавчим комітетом Вишгородської міської ради Київської області на ім'я ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Вишгородська міська рада Київської області просить рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/KD0003?edition=2015_02_12> і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/T031382>. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв'язку з виходом на пенсію.

За правилами ч. 1 ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/FIN19615> надаються в порядку черговості.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що позивач, перебуваючи на квартирному обліку, мала переважне право на отримання спірної квартири, однак під час прийняття рішень про надання спірної квартири ОСОБА_3 відповідачами було допущено порушення встановленого правила черговості.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Вишгородській міській раді Київської області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вишгородської міської ради, громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради, профспілкового комітету Вишгородської районної гімназії «Інтелект», третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішень від 18 серпня 2014 року, від 20 серпня 2014 року та від 21 серпня 2014 року, зобов'язання надати квартиру та визнання ордеру на жиле приміщення недійсним, за касаційною скаргою Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк