Чуднівський районний суд Житомирської області
Справа № 294/1328/13-ц
Провадження № 2/294/188/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мельничука О.О.,

при секретарі Марчук В.В.,

за участю представника позивача Козак О.О.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до ОСОБА_2 "про визнання права власності",-

в с т а н о в и в:

Регіональне відділення ФДМУ по Житомирській області звернулося з позовом до ОСОБА_2 про визнання за державою в особі позивача права власності на одноквартирний будинок АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач незаконно оформив право власності на належний державі вказаний вище об"єкт, що перебуває наразі на балансі ВАТ "Коровинецьке" та обліковується на даний час як об"єкт права державної власності у Реєстрі державного майна за державою в особі Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні пояснили, що у 1992 році ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка під будівництво житла, на місцевості йому були визначені межі даної земельної ділянки і він розпочав будівництво. Згодом виявилося, що один листок у протоколі засідання виконкому Великокоровинецької селищної ради за 1992 рік був вирваний, де, зокрема, вирішувалося питання про виділення йому земельної ділянки під будівництво по АДРЕСА_1, а тому він змушений був повторно звертатися з відповідною заявою у 1997 році. При цьому присвоєння номерів будинків по АДРЕСА_1 носило віртуальний характер. На даний час з"ясовано, що будинки, які знаходяться всі по одній стороні вулиці (з іншої сторони поле), мають неупорядковану нумерацію. Так, номера будинків не відповідають порядку їх зростання, а серед усіх парних будинків лише у нього чомусь вказаний номер непарний. Вакханалія із проведеною нумерацією і призвела до виникнення даного спору, хоча будинок, який будувався В.Коровинецьким бурякорадгоспом і який спочатку був вказаний під номером АДРЕСА_1 був наданий для проживання ОСОБА_6, який згодом даний будинок приватизував, але при проведенні приватизації даний будинок чомусь уже був вказаний під номером 38.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що по АДРЕСА_1 бурякорадгоспом був збудований будинок, в якому поселилася його сім"я, але 06.01.1999 року він з членами своєї сім"ї приватизував дане житло під номером 38, хоча спочатку при виділенні йому даного будинку за ним рахувався номер 28. Чому змінилася нумерація будинків йому не відомо. До того ж, будинки по вулиці знаходяться всі з однієї сторони і їм присвоєні парні номера, але чому у ОСОБА_2 вказано непарний номер будинку йому незрозуміло. Йому відомо, що ОСОБА_2 була виділена під будівництво земельна ділянка фактично в той же час, що і для проведенням будівництва житла В.Коровинецьким бурякорадгоспом.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що всі будинки по АДРЕСА_1 знаходяться по одній стороні вулиці, але мають неупорядковану нумерацію, адже номера будинків не відповідають порядку їх зростання (так поряд з його будинком № 14 далі йде будинок сусіда під № 26), а серед усіх парних будинків лише у відповідача вказаний непарний № 27. Свій будинок ОСОБА_2 будував в той же час, що й інші забудівники по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що у 1990-х роках він в складі будівельників приймав участь у будівництві будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 і відповідач особисто проводив з ними розрахунок.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України "Про управління об'єктами державної власності" та "Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 року № 908/68 регіональне відділення є органом управління, який вибирає і забезпечує спосіб та умови подальшого використання державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств в процесі приватизації.

В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2010 року регіональним відділенням ФДМУ по Житомирській області була проведена на виконання наказу Фонду державного майна України від 16.12.2009 №1998 "Про забезпечення збереження, контролю за використанням та реалізацією пропозицій інвентаризаційних комісій щодо державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але залишилися у них на балансі" перевірка утримання, зберігання та використання державного майна, яке при приватизації не увійшло до статутного капіталу, в ході якої було встановлено, що наказом регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 30.05.1994 року № 25- ДП було надано дозвіл на приватизацію державного майна Коровинецького бурякорадгоспу, яка проводилась відповідно до Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" та Декрету Кабінету Міністрів України № 51-93 від 17.05.1993 року "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі".

Під час приватизації Коровинецького бурякорадгоспу відповідно до наказу регіонального відділення від 31.05.1994 року № 25-ПК було затверджено комісію приватизації даного підприємства, яка провела інвентаризацію майна згідно "Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання)", затвердженого постановою Кабміну України № 158 від 02.03.1993 року, згідно якої інвентаризації підлягає все майно державних підприємств, що приватизуються, а також майно державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, чи їх окремих структурних підрозділів, включаючи об'єкти невиробничого призначення, діючі об'єкти, об'єкти та предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану, а також зараховані чи не зараховані з різних причин на баланс.

Наказом регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 28.07.1994 року № 25-АО затверджено Акт оцінки вартості майна державного підприємства Коровинецький бурякорадгосп, згідно якого вартість цілісного майнового комплексу зменшена відповідно до п. 42 "Методики оцінки вартості об'єктів приватизації", затвердженої Постановою КМУ від 08.09.1993 року № 717, на вартість майна, щодо якого встановлено особливий режим приватизації, в т.ч. щодо об'єктів незавершеного будівництва, де не була зазначена юридична адреса таких будинків, але позивач вважає, що серед таких будинків слід вважати і незавершений будівництвом одноквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 який підлягає приватизації у відповідності до норм Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", в зв"язку з чим вартість вказаних об"єктів незавершеного будівництва була вилучена з вартості цілісного майнового комплексу.

Позивач вважає, що на підставі даного акту житловий будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка була виділена В.Коровинецькому бурякорадгоспу під забудову житлового будинку згідно рішення виконкому Великокоровинецької селищної ради від 15.04.1992 року, не увійшов відповідно до вимог чинного законодавства до статутного капіталу ВАТ "Коровинецьке", залишився на його балансі як об'єкт права державної власності та обліковується у Реєстрі державного майна за державою в особі Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області, а тому наказом ФДМУ від 24.10.2006 року № 1623 він включений в перелік об'єктів незавершеного будівництва, які підлягають приватизації.

З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що В.Коровинецький бурякорадгосп був належним забудовником майна, належним користувачем земельної ділянки та відсоток готовності будівництва становить 71,4, а тому на підставі п. 4 ст. 331 ЦК України дане майно слід визнати власністю позивача, але відповідач на даний час фактично оспорює право власності держави на вказаний будинок, фактично користуючись незавершеним будівництвом об"єктом та земельною ділянкою, вважаючи їх своєю власністю.

Суд не розділяє позицію позивача з огляду на встановлені у судовому засіданні слідуючі обставини.

Так судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету В.Коровинецької селищної ради від 17.06.1998 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 на відповідній земельній ділянці.

Відповідач згідно ст.ст. 116,118 ч. 1, 125 ЗК України оформив право власності на земельну ділянку площею 0,15 га згідно виданого йому 26.12.2006 року у встановленому порядку (на підставі рішення виконкому Великокоровинецької селищної ради № 90 від 24.12.1997 року про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку) Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 (а.с. 62) та за ним 29.01.2007 року було зареєстроване право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с. 66), і вказані вище рішення та правовстановлюючі документи наразі не оспорюються позивачем.

Незважаючи на наявність вказаних вище документів, згідно довідки Великокоровинецької селищної ради № 288 від 25.06.2013 року за вказаною адресою (по АДРЕСА_2) будь-яка забудова відсутня.

Така довідка Великокоровинецької селищної ради та свідчення ОСОБА_6, ОСОБА_7 вказують на вкрай незадовільне становище по Великокоровинецькій селищній раді щодо проведення нумерації будинків, зокрема по АДРЕСА_1, де будинки, які знаходяться всі по одній стороні вулиці, мають неупорядковану нумерацію, адже номера будинків не відповідають порядку їх зростання, а серед усіх парних номерів будинків лише у відповідача вказаний непарний № 27, і саме ця обставина щодо неналежної нумерації будинків і призвела до виникнення спору між сторонами з приводу права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути його протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні, а ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, яка здійснює будівництво, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, ОСОБА_2 була виділена під будівництво будинку земельна ділянка у встановленому законом порядку, йому видані правовстановлюючі документи на вказану ділянку, а також зареєстроване право власності на будинок, що підтверджується вказаним вище документами.

Згідно пояснень допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та довідки Великокоровинецької селищної ради № 288 від 25.06.2013 року суд зробив висновок про виникнення між позивачем та відповідачем спору з приводу належного на праві власності ОСОБА_2 будинку лише з огляду на незадовільно проведену нумерацію будинків по АДРЕСА_1, в зв"язку з чим суд не бачить жодних законних підстав для позбавлення права власності відповідача на оформлене ним у встановленому законом порядку нерухоме майно.

Суд також враховує відсутність у позивача бідь-яких документів, що свідчать про проведення ВАТ "Коровинецьке"по вул. Коцюбинського будівництва будь-якого іншого житла крім будинку, що в даний час приватизований ОСОБА_6

З огляду на відмову у позові судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11,16, 321,328, 331 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до ОСОБА_2 "про визнання права власності" залишити без задоволення за його безпідставністю.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Житомирської області через Чуднівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така не буде подана.

Суддя: О. О. Мельничук