Ухвала

іменем україни

09 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати через порушення термінів її виплати, стягнення та перерахування податку до Державного бюджету України, стягнення та перерахування збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, стягнення простого відсотку у вигляді подвійної облікової ставки Національного банку України, надання щорічних оплачуваних відпусток, стягнення середньої заробітної плати за невикористані щорічні оплачувані відпустки, стягнення прибуткового податку до Державного реєстру України, стягнення зборів та внесків до Пенсійного фонду України, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» (далі - ПАТ ВНЗ «МАУП»), про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати через порушення термінів її виплати, стягнення та перерахування податку до Державного бюджету України, стягнення та перерахування збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, стягнення простого відсотку у вигляді подвійної облікової ставки Національного банку України, надання щорічних оплачуваних відпусток, стягнення середньої заробітної плати за невикористані щорічні оплачувані відпустки, стягнення прибуткового податку до Державного реєстру України, стягнення зборів та внесків до Пенсійного фонду України, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року, у відкритті провадження за позовною вимогою ОСОБА_1 до ПАТ ВНЗ «МАУП» про поновлення на роботі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвали судів першої та апеляційної інстанції скасувати та вирішити питання про відкриття провадження за заявленою вимогою про поновлення на роботі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Важливим моментом є те, що у поданій позовній заяві мають бути тотожними сторони, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді або із справою, у якій вже ухвалене рішення, яке набрало законної сили.

Такий же правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-1133цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року визнано незаконним та скасовано наказ № 37 від 21 липня 2003 року про звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри лінгвістики Харківського інституту Міжрегіональної Академії управляння персоналом й поновлено позивача на вказаній посаді з 02 серпня 2003 року. Вказане рішення в частині поновлення на роботі залишено без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2011 року.

Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі були вже вирішені судовим рішенням, яким також визнано незаконним та скасовано наказ про її звільнення, інший наказ про звільнення позивача відповідачем не видавався. Отже, такі позовні вимоги заявлені до того самого відповідача й про той самий предмета позову та з тих же підстав, а посилання на невиконання рішення суду не є зміною підстав позову.

За таких обставин, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 324, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О.Савченко