У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду від 03 березня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 13 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду необ'єктивним та упередженим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує наявність законних підстав для стягнення аліментів та пояснює, що добровільно надає допомогу дитині, купує їй необхідні речі, має намір виховувати сина та спілкуватися з ним, проте в цьому позивачка чинить йому перешкоди. Вказує, що визначений судом розмір аліментів є завищеним з огляду на прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також у зв'язку з безробітністю, достатньою вважає суму 309,60 грн.. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши суму аліментів , які підлягають стягнення з нього на користь позивачки на утримання малолітнього сина, до 309 грн. 60 коп. на місяць.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із передбаченого законом обов'язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також врахував матеріальне становище відповідача, мінливий характер його доходів, визначивши аліменти в твердій грошовій сумі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Зірненської сільської ради Березнівського району 12 січня 2015 року, вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2).

На даний час дитина сторін проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Зірненської сільської ради Березнівського району № 67 від 13.01.2015р. (а.с. 6). Відповідач проживає окремо.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 555/56/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Мельник В.Я.

Провадження № 22-ц 787/726/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання сина сторін відповідає засадам розумності і справедливості. Судом встановлено, що відповідачє фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися, а відтак, відсутність нормального заробітку, про яку він зазначає в апеляційній скарзі, носить тимчасовий характер і не може бути підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів.

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує і ту обставину, що у відповідача відсутні інші утриманці, окрім спільної з позивачкою малолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має фінансової змоги сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 650 грн. у зв'язку з тим, що не працює та проживає з батьками, не можуть вважатися істотними обставинами, що слугують підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Березнівського районного суду від 25 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Григоренко М.П.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.