У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у спрві № 308/14348/14-ц, за позовною заявою першого позивача - ОСОБА_1, другого позивача - ОСОБА_2 до першого відповідача - Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, другого відповідача - ЗФ СДП «Укрспецюст» та третього відповідача -ОСОБА_3, про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем ОСОБА_1 подана до суду заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 10 в будинку 1 «б» по вул. Тельмана в м. Ужгороді та заборонити вчиняти будь які дії щодо відчуження квартири № 10 в будинку 1 «б» по вул. Тельмана в м. Ужгороді.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач вказав, що у випадку, якщо зазначена квартира буде декілька разів відчужуватися наступними власниками захистити права її сина на користування нерухомістю батька та її права буде практично неможливо, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та великих витрат. Зазначена квартира вже була відчужена без її відома. Інформація про наявність у провадженні суду даної справи може спонукати її сьогоднішнього власника прискорити її відчуження, тому вважає що існує очевидна та реальна небезпека невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Розглянувши подану позивачем заяву та матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із заяви про забезпечення позову та матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була придбана ОСОБА_3, постійне місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, з прилюдних торгів, проведених Спеціалізованим державним підприємством «Укрспец'юст» Міністерства юстиції України. Зазначена особа є добросовісним набувачем.

Провадження у цій справі було відкрите 02.12.2014 року, тобто триває протягом пів року.

Позивачем не надано суду доказів, що існує реальна загроза продажу спірної квартири добросовісним набувачем.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Дергачова