Справа № 525/1137/15-ц
Номер провадження 2/525/339/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Пилипенка П.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка стала непрацездатною до розірвання шлюбу, -

встановив:

16 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2007 року по 29 травня 2013 року, який був припинений внаслідок його розірвання на підставі рішення суду від 18 травня 2013 року. 04 березня 2006 року висновком МСЕК позивачці встановлено ІІІ групу інвалідності, а відповідно до висновку МСЕК від 30.01.2012 року позивачці встановлено ІІ групу інвалідності безстроково. Позивачка вказуючи, що потребує матеріальної допомоги з огляду на те, що постійно потребує амбулаторного, курсового лікування, застосування різних ліків, а розмір отримуваної нею пенсії не дозволяє оплачувати їй дані витрати, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1, який діяв на підставі ордеру (а.с. 16), позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Пояснив, що дійсно проживав з позивачкою у зареєстрованому шлюбі в період з 14 грудня 2004 року по 19 серпня 2006 року та з 15 січня 2007 року по 29 травня 2013 року, сам має ІІІ групу інвалідності, але не вважає, що відповідачка має право отримати утримання з огляду на той розмір пенсії, який отримує.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 січня 2007 року по 29 травня 2013 року, який був припинений внаслідок його розірвання на підставі рішення Великобагачанського районного суду від 18 травня 2013 року (а.с. 3,4).

Позивачці 30 січня 2012 року, під час перебування у шлюбі, встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлено безстроково (а.с. 6, 7, 13, 14, 15).

Відповідно до довідки УПФУ у Великобагачанському районі позивачка ОСОБА_2, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи у розмірі 1093,78 гривні на місяць, довідку надано за період з березня по серпень 2015 року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу. З огляду на таке предметом доказування у даній справі та підставами виникнення права на утримання одного з подружжя є наявність зареєстрованого шлюбу між сторонами, непрацездатність позивача, її потреба матеріальної допомоги та спроможність відповідача таку допомогу надавати. Відсутність будь-якої із зазначених умов позбавляє позивача права на отримання утримання.

Наявні у матеріалах справи докази, що не заперечується сторонами по справі, підтверджують те, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи довічно за загальним захворюванням, яка встановлена їй під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, тобто, стала непрацездатною до розірвання шлюбу (ч.3.ст.75, ч. 2 ст. 76 СК України).

Разом з тим судом не встановлено, що ОСОБА_2 є такою, що потребує матеріальної допомоги відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України, її пенсія по інвалідності становить 1093,78 грн. на місяць, що забезпечує їй прожитковий мінімум, установлений законом для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 949 грн. з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року та 1074 грн. з 01 вересня 2015 року, який встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII. Зазначена обставина не дає підстав уважати, що ОСОБА_2 є такою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні положень ч. 4 ст. 75 СК України.

Інші подані позивачем письмові докази по справі суд не вважає такими, що спростовують висновок суду, що позивач потребує матеріальної допомоги, з огляду на те, що ч. 4 ст. 75 СК чітко визначає поняття, коли особа потребує матеріальної допомоги.

З огляду на викладене, відсутні передбачені законом підстави вважати, що ОСОБА_2 має право на утримання її колишнім чоловіком ОСОБА_2 ОСОБА_3, а тому у задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, у разі якщо позивач звільнений від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 60, 62, 64, 208, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області до апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя Ю.І. Ячало