Провадження № 2-о/235/132/15
Справа № 235/4398/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 опіки та піклування при виконкомі ОСОБА_2 міської ради, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Комунальна установа "ОСОБА_2 геріатричний пансіонат з психоневрологічним відділенням» про звільнення особи від повноважень опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 опіки та піклування при виконкомі ОСОБА_2 міської ради звернувся до суду з заявою про звільнення особи від повноважень опікуна.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 19 січня 2005 року було визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним. Опікуном, згідно рішення виконавчого комітету Юнокомунарівської міської ради від 25 травня 2005 року призначено матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки МСЕК серії ААБ № 058786 від 26 вересня 2011 року ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства І групи.

Згідно виписки з наказу ОСОБА_2 геріатричного пансіонату з психоневрологічним відділенням (далі КУ «КГП») №161-а від 26 серпня 2014 року з 26 серпня 2014 року і по теперішній час ОСОБА_4 перебуває в КУ «КГП» на повному державному забезпеченні.

30 березня 2015 року КУ «КГП» звернулося із заявою до опікунської ради при виконавчому комітеті ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо доцільності звільнення опікунів від своїх обовязків, які належним чином їх не виконують. 10 квітня 2015 року на засіданні опікунської ради більшістю голосів вирішили доцільним зняти повноваження з опікунів, які не відповідають своєму призначенню або належним чином не виконують своїх обовязків та подати заяви до суду.

Заявник вказував на те, що опікун ОСОБА_3 належним чином взятих на себе зобовязань опікуна не виконує: до КУ «КГП» для відвідування підопічного сина ОСОБА_4 не зявляється, проживає на території не підконтрольній Україні (в зоні АТО), соціальна допомога ОСОБА_4 не виплачується, у звязку з відсутністю фінансування. Оскільки згідно ст.10 ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем проживання. Так як згідно ч.2 статті 8 цього ж Закону, заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду І чи ІІ групи, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається опікуном або піклувальником за місцем свого проживання. Державна соціальна допомога інвалідам призначається місцевою державною адміністрацією.

Згідно частин першої та другої статті 13 ЗУ «Про державну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», інвалідам з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для інвалідів виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги інваліду з дитинства, який перебуває у відповідній установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується інваліду з дитинства відповідно до частини першої цієї статті, перераховується установі (закладу), де перебуває інвалід з дитинства, за його особистою письмовою заявою або заявою його законного представника. Зазначені кошти (75%) зараховуються на спрямування виключно на поліпшення умов проживання в них інвалідів у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Таким чином, ні розмір соціальної державної допомоги (75%) на поліпшення умов проживання підопічного ОСОБА_4 КУ «КГП» не отримує, ні кошти у розмірі 25%, які належать підопічному у вигляді державної соціальної допомоги та переходять у розпорядження опікуна ОСОБА_3 та повинні витрачатися на утримання підопічного (п.4.9 Правил опіки та піклування) не нараховуються та не виплачуються, у звязку із тим, що опікун ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, де відсутнє державне фінансування. До сьогодні опікун ОСОБА_3 на прохання КУ «КГП» для переоформлення соціальної допомоги так і не зявилась, порушуючи цим самим зобовязання опікуна (згідно до статей 55, 67 ЦК України та Правил опіки та піклування) щодо заходів захисту цивільних прав та інтересів підопічного, захисту його особистих і майнових прав та інтересів, які за станом свого здоровя ОСОБА_4 не в змозі самостійно здійснювати.

Враховуючи викладене, позивач просив суд звільнити опікуна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від повноважень опікуна над її недієздатним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити опікуном ОСОБА_2 геріатричний пансіонат з психоневрологічним відділенням.

Представник заявника ОСОБА_1 опіки та піклування при виконавчому комітеті ОСОБА_2 міської ради до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Комунальна установа «ОСОБА_2 геріатричний пансіонат з психоневрологічним відділенням» до судового засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника пансіонату, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 19 січня 2005 року було визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним (а.с.6). Опікуном, згідно рішення виконавчого комітету Юнокомунарівської міської ради від 25 травня 2005 року призначено матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). Згідно довідки МСЕК серії ААБ № 058786 від 26 вересня 2011 року ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства І групи (а.с.3).

Згідно виписки з наказу ОСОБА_2 геріатричного пансіонату з психоневрологічним відділенням (далі КУ «КГП») №161-а від 26 серпня 2014 року з 26 серпня 2014 року і по теперішній час ОСОБА_4 перебуває в КУ «КГП» на повному державному забезпеченні (а.с.19).

30 березня 2015 року КУ «КГП» звернулося із заявою до опікунської ради при виконавчому комітеті ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо доцільності звільнення опікунів від своїх обовязків, які належним чином їх не виконують. 10 квітня 2015 року на засіданні опікунської ради більшістю голосів вирішили доцільним зняти повноваження з опікунів, які не відповідають своєму призначенню або належним чином не виконують своїх обовязків та подати заяви до суду (а.с.10-11).

Стаття 55 ЦК України метою опіки та піклування визначає забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно частин першої та четвертої статті 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

У відповідності до частини третьої статті 75 Цивільного кодексу України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обовязків, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоровя або закладу соціального захисту.

Статтею 241 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановлює ухвалу

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належним чином взятих на себе зобовязань опікуна не виконує: не відвідує підопічного сина ОСОБА_4 в закладі охорони здоровя, проживає на території не підконтрольній Україні (в зоні АТО), для переоформлення соціальної допомоги не зявляється. Таким чином, опікуном не забезпечуються особисті немайнові та майнові права підопічного, не вживаються заходи щодо захисту його цивільних прав та інтересів, недієздатний перебуває на повному державному утриманні в ОСОБА_2 геріатричному пансіонаті з психоневрологічним відділенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 опіки та піклування при виконкомі ОСОБА_2 міської ради про звільнення особи від повноважень опікуна є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.55,66,67, ч.3 ст.75 ЦК України, ст.ст.241, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Вимоги ОСОБА_1 опіки та піклування при виконкомі ОСОБА_2 міської ради, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Комунальна установа "ОСОБА_2 геріатричний пансіонат з психоневрологічним відділенням» про звільнення особи від повноважень опікуна, задовольнити.

Звільнити опікуна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від повноважень опікуна над її недієздатним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити опікуном недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Комунальну установу «ОСОБА_2 геріатричний пансіонат з психоневрологічним відділенням».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У судовому засіданні 11 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2015 року.

Суддя Хмельова С.М.