Справа № 148/1677/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 червня 1996 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який вони розірвали, відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 1 квітня 2013 року.

За час спільного проживання у них 7.03.1997 року народилась дочка ОСОБА_4, батьком якої записаний відповідач, що підтверджується записом у свідоцтві про народження 1-АМ № 224379, яке видано 8 травня 2012 року виконавчим комітетом Капустянської сільської Ради Тростянецького району Вінницької області.

Дочка ОСОБА_5, будучи повнолітньою, в даний час навчається у коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту І рівня акредитації на 4-му курсі денної форми навчання. Термін навчання з 1.09.2012 року по 30.06.2016 року.

Договором № 58 від 25 серпня 2012 року про надання платних послуг Вінницьким кооперативним інститутом передбачена оплата за 4 рік навчання (2015-2016 роки ) - 9000 (дев'ять тисяч) гривень.

Рішенням Тростянецького районного суду від 15 липня 2015 року постановлено стягувати з відповідача на користь повнолітньої дочки ОСОБА_4, аліменти в розмірі 600

гривень щомісячно, до закінчення навчання.

Відповідач працездатний, працює і має достатній заробіток (дохід), а тому має можливість оплатити ? частину за навчання їхньої дочки ОСОБА_4 за 2015-2016 навчальний рік в сумі 4500 гривень.

В звязку з цим просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки в сумі 4500 грн., а також понесенні судові витрати.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить суд їх задоволити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві. Також суду пояснила, що договір про навчання дитини був укладений та підписаний саме батьком дитини ОСОБА_3 На даний час відповідач працює за кордоном в РФ, тому має змогу оплачувати навчання дитини. Частину коштів за навчання, в сумі 4500 грн., вона, як матір, оплатила, а частину вважає, що має оплатити батько. Крім того, з відповідача було стягнуто аліменти, за рішенням суду, на утримання доньки, до закінчення навчання, але відповідач їх в повному обсязі не сплачує.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с. 27), позов не визнав, та пояснив суду, що його довіритель не має змоги оплатити вказані кошти, в звязку з тим, що на сьогоднішній день ніде не працює, хоча і зареєстрований приватним підприємцем. Однак, підприємницькою діяльністю не займається і доходів не отримує. Крім того, за рішенням Тростянецького районного суду від 15.07.2015 року з відповідача стягнено аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно з 18.03.2015 року по 30.06.2016 року, до закінчення навчання дитини. Тому, із отриманих аліментів, кошти за навчання, можуть бути сплаченні позивачем. Крім того, відповідач, за цим же рішенням сплачує аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.07.2015 року стягнуто на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 року до 30.06.2016 року до закінчення навчання, а також аліменти в розмірі 600 грн. на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 (а.с. 37-38).

Як вбачається із копії довідки виданої Вінницьким кооперативним інститутом № 1759 від 20.11.2015 року, ОСОБА_4 навчається в коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту на 4 курсі денної форми навчання на договірній основі. (а.с. 54).

На підставі договору № 58 від 25.08.2012 року, укладеного між Вінницьким кооперативним інститутом в особі ректора та ОСОБА_3, останній зобовязаний вносити плату за навчання доньки ОСОБА_4, відповідно до умов договору, п. 4.2, вказаного Договору (а.с. 4).

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З аналізу даної правової норми випливає, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах. Але участь матері і батька у додаткових витратах на дитину не обовязково має бути рівною.

Вирішуючи питання чи є навчання дитини в навчальному закладі на платній основі особливими обставинами, суд враховує положення ст. 53 Конституції України, якою визначено право на освіту, а також гарантії встановленні ст. ст. 28, 29 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року та ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року. Згідно вказаних гарантій держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема, забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів, в тому числі освіта дитини має бути спрямована на розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Таким чином, суд вважає, що здобуття освіти і є ті особливі обставини, які спрямованні на розвиток дитини.

Визначаючи розмір участі відповідача в додаткових витратах, суд враховує його матеріальний стан, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших непрацездатних чи неповнолітніх осіб, тому виходячи із принципів розумності та рівності, суд вважає, що відповідач має сплатити ? частину від суми 9000 грн., яка становить 4500 грн., за навчання дитини в навчальному закладі.

Встановлені в судовому засіданні обставини, в повній мірі спростовують позицію відповідача щодо неможливості сплати коштів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн., а також витрати по оплаті правової допомоги в сумі 200 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 8).

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 Конституції України, ст. ст. 28, 29 Конвенції «Про права дитини», ст.185 СК України, ст. ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 209-203 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1, проживаючого без реєстрації за адресою Вінницька область, Тульчинський район, смт. Кирнасівка, вул. 50-річчя Жовтня, 38 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4, додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4500 грн. (чотири тисячі пятсот) гривень, а також судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн. та 200 грн. за надання правової допомоги.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 21.12.2015 року.

Суддя: