Справа № 444/51/15-ц
Провадження № 2/444/177/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З.Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лавриківської сільської ради, 3-ті особи: Жовківська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що її батьки проживали в АДРЕСА_1 у власному будинку. Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті батьків позивач проживала разом з ними, вела спільне господарство, оскільки батьки були похилого віку. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1. Як спадкоємець першої черги після смерті матері позивачка є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала з матір'ю на день смерті, з дня смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, обробляє земельну ділянку, ремонтує будинок. Дошлюбне прізвище позивачка змінила у зв'язку із одруженням. З приводу спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право власності на будинок, роз'яснено про судовий порядок визнання права власності на будинок.

Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує, інших клопотань немає.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не прибули, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак суду надіслали листи про відсутність їхніх заперечень проти позову та розгляд справи у відсутності їх представників.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 21.10.1964 року (а.с. 10).

07 березня 1970 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.11.2014 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим відділом ДРАЦС РС Жовківського РУЮ 18.11.2014 року (а.с. 5).

З виписки з погосподарської книги №1449 від 18.11.2014р., виданої Лавриківською сільською радою, вбачається, що по господарству в АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 р., голова двору ОСОБА_3, проживала одна (а.с. 8 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим відділом ДРАЦС РС Жовківського РУЮ (а.с. 6).

З довідки №1286 від 03.10.2014р., виданої Лавриківською сільською радою, вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., в сільській раді не посвідчувався (а.с. 14).

З довідки №1289 від 03.10.2014 року, виданої Лавриківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2., в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство (а.с. 13).

З копії технічного паспорта на житловий будинок в АДРЕСА_1, вбачається, що загальна площа будинку 47,7 кв.м., житлова площа 16,0 кв.м., допоміжна 31,7 кв.м. (а.с. 16-19).

З довідки №1287 від 03.10.2014р., виданої Лавриківською сільською радою, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває (а.с. 12).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39196700 від 17.12.2014 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, який зареєстрований 17.12.2014 року, щодо реєстрації спадкової справи за спадкодавцем ОСОБА_3, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 15).

З постанови Жовківської державної нотаріальної контори від 17.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно (житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року), яке підлягає реєстрації (а.с. 20).

З копії спадкової справи № 495/2014 вбачається, що заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину подано ОСОБА_1 17.12.2014р. Ініші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. г ч.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Станом на 30.06.1990 року ОСОБА_3 у господарстві в АДРЕСА_1 проживала одна, що підтверджується випискою з погосподарської книги №1449 від 18.11.2014р., виданою Лавриківською сільською радою, а відтак була єдиним членом цього господарського двору.

З копії технічного паспорта на житловий будинок в АДРЕСА_1, вбачається, що загальна площа будинку 47,7 кв.м., житлова площа 16,0 кв.м., допоміжна 31,7 кв.м.

Згідно довідки Лавриківської сільської ради Жовківського району № 1287 від 03.10.2014 року житловий будинок АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст. ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги довідку №1289 від 03.10.2014 року, видану Лавриківською сільською радою, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2., в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Окрім цього, як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39196700 від 17.12.2014 року після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкова справа була зареєстрована у 2014 році. З довідки №1286 від 03.10.2014р., виданої Лавриківською сільською радою, вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., в сільській раді не посвідчувався. Доказів того, що будь-які інші спадкоємці протягом тривалого часу - з часу відкриття спадщини у 1993 році до часу реєстрації спадкової справи у 2014 році - вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, суду не надано.

Таким чином встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері - ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постановою Жовківської державної нотаріальної контори від 17.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно (житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року), яке підлягає реєстрації.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За таких обставин позовну вимогу слід задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 524, 528, 529, 533, 534, 549, 554 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1, загальна площа якого 47,7 кв.м., житлова площа 16,0 кв.м., допоміжна 31,7 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.