Справа № 743/461/15-ц
Провадження №2/743/169/15
18 травня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Сташківа В.Б.,
при секретаріНерус Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу, без фіксування її технічними засобами
про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому на підставі ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391, 810, 811 ЦК України, ст.. 150 ЖК України, просив усунути перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом визнання останньої такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 обґрунтовуючи позов тим, що він являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в якому зареєстровано його онука ОСОБА_4, яка там не проживає з моменту реєстрації в липні 2013 року.
В судове засідання:
- позивач ОСОБА_3 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи;
- відповідачка ОСОБА_4 не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Виходячи з наведеного, зважаючи на ч. 1 ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що ОСОБА_3 в поданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутність відповідачки.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок за адресою: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Кільцева, 35 належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 05.02.1982 року.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
По справі встановлено, що
- відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована адресою: за адресою: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Кільцева, 35;
- відповідачка ОСОБА_4 у вказаному будинку за місцем реєстрації не проживає з моменту реєстрації, що стверджується комісійним актом депутата Ріпкинської селищної ради про факт не проживання відповідачки від 14.04.2015 р..
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст.. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв'язку з конкретним місцем.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 у вказаному будинку за місцем реєстрації з моменту реєстрації в липні 2013 р., тобто більше року не проживає і не користується ним, зважаючи на те, що відповідачка втратила з цим місцем достатній та постійний зв'язок, суд знаходить, що слід визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1
На підставі ст.. 88 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.
Керуючись ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 3, 10, 27, 31, 60, 61, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлений, паспорт серії НМ 312895 на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто Ріпкинським районним судом, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку

Головуючий В.Б.Сташків