Справа № 336/1892/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Пр. № 2/336/1328/2015

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину.

В заяві вказує, що з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 1996 року, який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.01.2004 року. Від спільного подружнього життя мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який фактично перебуває на утриманні позивачки.

На теперішній час ОСОБА_3 є студентом 3 курсу денної форми навчання Дердавного навчального закладу "Запорізьке машинобудівне вище професійне училище". Кінцевий термін навчання 14.12.2015 року.

У зв'язку з навчанням, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач має таку можливість.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або досягнення 23-х років.

Сторони, до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав.

Третя особа: ОСОБА_3 суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199,200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-215, 292, 294, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, уродженця м. Запоріжжя, працює міське комунальне підприємство "ОСНОВАНІЄ" слюсар - сантехнік на користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_2 аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення 23-х років, але не більш ніж до закінчення навчання, починаючи з 16 березня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави.

Допустити негайне виконання рішення, але не більш ніж за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.В. Щаслива