У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою публічного акціонерного товариства «Східно-Український банк «Грант» про зміну способу виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Східно-Український банк «Грант» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватне підприємство «Ажио-Плюс», Шоста одеська державна нотаріальна контора, про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Східно-Український банк «ГРАНТ» (далі -ПАТ «Східно-Український банк «ГРАНТ») звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, посилаючись на те, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року частково задоволено їхній позов до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватне підприємство «Ажио-Плюс» (далі - ПП«Ажио-Плюс»), Шоста одеська державна нотаріальна контора, про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості ПП «Ажио-Плюс» за кредитним договором від 19 серпня 2010 року у розмірі 753677,83 доларів США звернуто стягнення на предмети іпотеки, належні іпотекодавцю ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну ділянку площею 0,15 га та розташований на ній житловий будинок АДРЕСА_1, разом з господарськими будівлями та спорудами, шляхом їх продажу з прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому від звичайної ціни на ці види майна, визначеній на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

Заявник зазначав, що це судове рішення набрало законної сили, але не виконано, тому просив змінити спосіб виконання рішення шляхом визнання за ПАТ «Східно-Український банк «ГРАНТ» права власності на предмети іпотеки.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від

2 жовтня 2014 року у задоволенні заяви ПАТ «Східно-Український банк «Грант» про зміну способу виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня

2014 року скасовано й постановлено нову ухвалу, якою заяву стягувача ПАТ «Східно-Український банк «Грант» про зміну способу виконання рішення задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Східно-Український банк «Грант» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватне підприємство «Ажио-Плюс» (далі - ПП «Ажио-Плюс»), Шоста одеська державна нотаріальна контора, про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за нотаріально-посвідченим договором іпотеки від 25 серпня 2010 року та договором № 1 від 22 липня 2011 року про зміну умов вказаного договору іпотеки, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А-2, А (1), А (2), а, а (1)», загальною площею 517,7 кв. м., житловою площею 138,1 кв. м., під № 1-6,І споруди, який належав на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та на земельну ділянку за цією ж адресою площею 1,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка належала на підставі державного акта серії НОМЕР_2 на праві власності ОСОБА_9, шляхом визнання права власності на вказані предмети іпотеки за ПАТ «Східно-Український банк «Грант» за ціною, встановленої на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час виконання рішення суду, в рахунок погашення заборгованості ПП «Ажио-Плюс» перед ПАТ «Східно-Український банк «Грант» за кредитним договором № 06/отд-21 від 19 серпня 2010 року з додатковими угодами до нього у розмірі 753677,83 доларів США, з яких: 709956,03 доларів США - заборгованість за кредитом, 42734,56 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 987,24 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.

У касаційних скаргах заявники порушують питання про скасування ухвали, постановленої судом апеляційної інстанції та залишення в силі ухвали суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду заяви судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 вересня 2013 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Східно-Український банк «Грант» та в рахунок погашення заборгованості ПП «Ажио-Плюс» за кредитним договором № 06/отд-21 від 19 серпня 2010 року у розмірі 753677,83 доларів США звернуто стягнення на предмети іпотеки, належні на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: земельну ділянку площею 0,15 га та розташований на ній житловий будинок АДРЕСА_1, разом з господарськими будівлями та спорудами, шляхом їх продажу з прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому від звичайної ціни на ці види майна, визначеній на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Вказане рішення суду набрало законної сили, але не виконано.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відмовляючи ПАТ «Східно-Український банк «Грант» в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення, суд першої інстанції правильно виходив із положень ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 11 ЦПК України та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги банку за поданою заявою, зводилися не до зміни способу виконання рішення від 5 вересня 2013 року про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом їх продажу з прилюдних торгів, а фактично до зміни способу правового захисту порушених прав позивача. На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду. У іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд залишив поза увагою вищенаведені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та не встановивши виняткового випадку, за наявності якого можлива зміна способу виконання рішення, задовольнив заяву ПАТ «Східно-Український банк «Грант». Однак такий висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах Закону, зокрема ст. 373 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року скасувати, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від

2 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. ЧервинськаСудді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана

Г.В. Юровська