Справа № 132/3083/15-ц
Провадження № 2/132/1127/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Попик Ю.П.

при секретарі Гордієнко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що їй на підставі договору дарування від 05.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2574, належить на праві особистої власності квартира АДРЕСА_1.

Дана квартира зареєстрована за нею на праві приватної власності 10 серпня 2006 року комунальним підприємством «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 2, за реєстром № 29/74.

В квартирі на даний час прописані вона, як власниця, її син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та бувший чоловік - відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідач фактично перестав проживати у вищевказаній квартирі ще з травня 2011 року. Добровільно знятись з реєстрації АДРЕСА_2 відповідач не бажає.

Місце проживання відповідача на даний час невідоме, а його реєстрація у квартирі суперечить правам позивачки щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Тому позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 04.12.2015 року № 94 (23036).

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачці на підставі договору дарування від 05.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2574, належить на праві особистої власності квартира АДРЕСА_1.

Дана квартира зареєстрована за нею на праві приватної власності 10 серпня 2006 року комунальним підприємством «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 2, за реєстром № 29/74.

В квартирі на даний час прописані вона, як власниця, її син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та бувший чоловік - відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідач фактично перестав проживати у вищевказаній квартирі ще з травня 2011 року. Добровільно знятись з реєстрації АДРЕСА_2 відповідач не бажає.

Місце проживання відповідача на даний час невідоме, а його реєстрація у квартирі суперечить правам позивачки щодо володіння, користування та розпорядження майном. На даний час позивачка не має можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, тобто відповідач перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися своїм правом власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 Житлового Кодексу України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку.

Той факт, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується актом № 10 від 25.09.2015 року, складеним КП «Житловик» та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Окрім того, отримання такого рішення необхідне позивачці для зняття відповідача з реєстрації із належної їй на праві власності квартири відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року.

Поважні причини відсутності відповідача в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст.321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право на користування квартирою за місцем реєстрації в звязку з його відсутністю в даній квартирі понад 1 рік без поважних причин, а саме з травня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: