УхвалА

іменем україни

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шаян-Еліт» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання права власності; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шаян-Еліт», публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Київ», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна, відкрите акціонерне товариство «Завод «Львівсільмаш», реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про визнання переважного права на купівлю нежитлового приміщення, визнання права власності на квартири й нежитлові приміщення та витребування майна із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_13, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_14, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_15 - на рішення апеляційного суду Львівської області від 29 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шаян-Еліт» (далі - ТОВ «Шаян-Еліт») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 9 листопада 2006 року з ПАТ АКБ «Київ», товариство є власником нежитлових приміщень загальною площею 580,3 кв.м по АДРЕСА_1, частину яких було переобладнано під житло, яке займають відповідачі. Зазначало, що перед відповідачами товариство немає ніяких зобов'язань, а останні оспорюють їх право власності, та, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У вересні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з указаним вище зустрічним позовом, в якому зазначали, що згідно з договором від 3 червня 2002 року, укладеного між ними та ВАТ «Завод Львівсільмаш», їм було надано у користування нежитлове приміщення АДРЕСА_1 для реконструкції під житлові приміщення за їх власні кошти. Згідно умов договору ними за власні кошти проведено переобладнання найманого нежитлового приміщення під житло. Пізніше переобладнані приміщення прийнято до експлуатації, а розпорядженням Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради від 13 грудня 2006 року № 2336 з ними укладено договори найму житлових приміщень на квартири № № 1, 2, 3, 4 і вони там проживають. Вказували, що при укладенні 9 листопада 2006 року договору купівлі-продажу між ПАТ АКБ «Київ» та ТОВ «Шаян-Еліт» було порушено їх право на першочергове придбання орендованого приміщення, що передбачено ч. 2 ст. 777 ЦК України. Після придбання нежитлових приміщень ТОВ «Шаян-Еліт» продало квартири № № 1, 3, 4 у цьому приміщенні та нежитлові приміщення, власниками яких на даний час є ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Просили суд визнати указаний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень частково недійсним, скасувати державну реєстрацію права власності на указані квартири за ТОВ «Шаян-Еліт» та ОСОБА_11, визнати право власності: на квартиру № 1 за ОСОБА_4; на квартиру № 2 за ОСОБА_7; на квартиру № 3 за ОСОБА_17; на квартиру № 4 за ОСОБА_6 та на нежитлові приміщення (будівлю дитячого садка літ. А-1) по АДРЕСА_1; витребувати на їх користь це майно із незаконного володіння ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом передачі в натурі.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2014 року у задоволенні позову ТОВ «Шаян-Еліт» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 9 листопада 2006 року між ПАТ АКБ «Київ» та ТОВ «Шаян-Еліт» у частині зазначення покупця та переведено на ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за цим договором права та обов'язки покупців, як таких, що мають переважне право на приміщення за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 266 500 грн. Скасовано державну реєстрацію права власності: ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_2; ТОВ «Шаян-Еліт» на квартиру АДРЕСА_1; ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_3; ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_4. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_11 на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Визнано право власності: на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4; на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7; на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_17; на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на приміщення по АДРЕСА_1 (будівля дитячого садка літ. А-1) з господарськими будівлями та спорудами та нежитлові приміщення будинку А 1-2. Витребувано з володіння ОСОБА_11 нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 (будівля дитячого садка літ. А-1) з господарськими будівлями та спорудами на користь ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 шляхом передачі в натурі. Грошові кошти у розмірі 266 500 грн внесені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на депозитний рахунок суду перераховано ТОВ «Шаян-Еліт». У решті позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 червня 2014 року стягнуто солідарно з ТОВ «Шаян-Еліт», ПАТ АКБ «Київ», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 2 665 грн.

В апеляційному порядку справа розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Львівської області від 29 липня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ТОВ «Шаян-Еліт» та зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено. Грошові кошти у розмірі 266 500 грн, внесені на депозитний рахунок суду, повернуто позивачам за зустрічним позовом.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_13, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_14, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_15, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Отже, судові рішення в частині відмови ТОВ «Шаян-Еліт» у задоволенні позову не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивачі за зустрічним позовом, які відповідно до умов договору від 3 червня 2002 року, укладеного між ними та ВАТ «Завод Львівсільмаш», не довели того факту, що вартість проведених ними будівельних робіт та ремонту в установленому порядку для укладання договорів зараховано в рахунок орендної плати, а тому отримали спірну житлову нерухомість у безоплатне користування, а не за договором найму та не є його співвласниками, а, отже до правовідносин, що склалися між сторонами, не може бути застосовано положення ст. ст. 362, 777 ЦК України.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_13, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_14, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_15 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.П. Штелик