Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/488/15-ц Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 5 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вселились у будинок у 2000 році за життя та згоди попереднього власника - ОСОБА_4, як члени її сім'ї. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Відповідачі відмовляються знятися з реєстрації та виселитися з вказаного будинку, чим створюють їй перешкоди в користуванні власністю.

За наведених обставин ОСОБА_1 просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним будинком шляхом виселення з нього відповідачів.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись, що судом не повно з'ясовані та не враховані всі обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті її позовних вимог.

Зокрема зазначає, що саме вона є власником будинку по АДРЕСА_1. Однак в даному будинку без правових на те підстав проживають відповідачі та в добровільному порядку відмовляються його звільнити, чим чинять їй перешкоди у користуванні власністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, вирішуючи спір суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з того, що відповідач ОСОБА_2 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивача ОСОБА_1 і між ними була домовленість про постійне проживання у спірному будинку ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 Крім того суд вважав, що позивачкою не надано доказів про створення відповідачами їй перешкод у користуванні та розпорядженні даним будинком.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину та укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна від 07.12.2012 року, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, державна реєстрація якого проведена 16.12.2012 року (а.с.5 - 16).

Попереднім власником даного будинку була ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

За життя та згоди ОСОБА_4 з 2000 року у даному будинку проживають та зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, як члени її сім'ї.

Вказані обставини визнані відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 в процесі апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселились та проживають у спірному будинку з 2000 року за згоди його попереднього власника - ОСОБА_4, як члени її сім'ї, і не є членами сім'ї теперішнього власника будинку ОСОБА_1, то із припиненням права власності ОСОБА_4 на будинок втрачено право користування ним у членів її сім'ї, тобто відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За таких обставин коли встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування належним позивачці жилим будинком, яка враховуючи положення ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення відповідачів із нього, у знятті з реєстрації та виселитися з будинку відповідачі у добровільному порядку відмовляються, створюючи цим перешкоди позивачці в користуванні ним, то наявні правові підстави для задоволення позову.

Проте, вирішуючи спір суд першої інстанції вище наведених обставин та норм закону не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому, рішення суду відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді