АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7912/15 Справа № 205/2260/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нижний А. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 (треті особи: Ленінська районна у м. Дніпропетровську рада, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна) про скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 (треті особи: Ленінська районна у м. Дніпропетровську рада, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковська І.Ю.) про скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без задоволення (а.с.33-35, т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ухвала суду незаконна та необґрунтована (а.с.39-43, т.2).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання вчинити певні дії. Скасовано свідоцтво про право власності на торгівельний кіоск за адресою: АДРЕСА_1 (НОМЕР_1 від 24.10.2006 року). Визнано договір купівлі-продажу торгівельного кіоску, укладений 14.06.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстровим №878, недійсним. Зобов'язано ОСОБА_2 знести за власний рахунок встановлений торгівельний кіоск А-1 площею 16,9 кв.м., що розташований в районі будинку АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.06.2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року залишене без змін, а відтак згідно з ч.1 ст. 223 ЦК України набрало законної сили після розгляду справи апеляційним судом, тобто 17.06.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення від 09.12.2014 року про часткове задоволення позову, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська виходив з висновку про те, що кіоск за адресою АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом.

Зокрема, судом встановлено, що вказаний кіоск було збудовано з порушенням вимог п.5.4 Державних будівельних норм «Будинки і споруди підприємства торгівлі» В.2.2-23:2009, п.3.25 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» 360-92, п.4.1.16 Правил пожежної безпеки України, затверджених Наказом Міністерства з питань надзвичайної ситуації від 19.10.2004 року №126, оскільки таке нерухоме майно побудоване впритул до стіни будинку, без дотримання 10 метрової відстані до стіни будинку, без дотримання відстані не менш 1,0 метра для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту. Крім того, спірний кіоск повністю загороджує вікно позивача, що спричиняє порушення відповідних норм інсоляції.

При вирішенні відповідного спору Ленінським районним судом м. Дніпропетровська також враховано, що рішенням Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №274 від 27.04.2009 року було скасовано рішення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №977 від 18.08.2006 року "Про введення в експлуатацію торгівельного кіоску", а відтак починаючи з 2009 року у відповідача був відсутній документ про введення даного кіоску в експлуатацію.

30.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що їй стали відомі істотні для справи обставини, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, а саме, що постановою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 року у справі №К/800/54343/13 скасовано постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2011 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013 року та частково задоволено позов ОСОБА_2: скасовано рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради №274 від 27.04.2009 "Про скасування рішення виконавчого комітету районної у місті ради №977 від 18.04.2006 "Про введення в експлуатацію торговельного кіоску"; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. За таких обставин, заявник дійшла висновку про відновлення з 14.01.2015 року дії рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради №977 від 18.04.2006 "Про введення в експлуатацію торговельного кіоску", а відтак і про відсутність факту самочинного будівництва.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд обґрунтовано виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені не можуть вважатися такими, оскільки рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради №274 від 27.04.2009 "Про скасування рішення виконавчого комітету районної у місті ради №977 від 18.04.2006 "Про введення в експлуатацію торговельного кіоску" було не єдиною та не основною підставою для прийняття рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року, а відтак скасування такого рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради постановою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 року не може розглядатись як достатня підстава для скасування рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року в порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

Приймаючи рішення від 09.12.2014 року про часткове задоволення позову, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська виходив не тільки з факту скасування рішенням Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №274 від 27.04.2009 року рішення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради №977 від 18.08.2006 року "Про введення в експлуатацію торгівельного кіоску", а також з встановленого судом факту істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві спірного кіоску, що за змістом ч.1 ст. 376 ЦК України є самостійною підставою для визнання нерухомого майна самочинним будівництвом.

Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позову Вищий адміністративний суд України у постанові від 14.01.2015 року у справі №К/800/54343/13 виходив виключно з формальної відсутності у виконавчого комітету органу місцевого самоврядування повноваження скасовувати свої рішення, які уже були виконані, та не спростував факту істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві спірного кіоску.

Крім того, постанові Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 року у справі №К/800/54343/13 уже давалась оцінка при розгляді даної справи апеляційним судом Дніпропетровської області під час перегляду рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року в апеляційному порядку, та за висновком апеляційного суду така постанова не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду першої інстанції.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі з посиланням на те, що ухвала суду незаконна та необґрунтована, то колегія суддів вважає, що суд розглянув заяву про перегляд рішення суду у відповідності до вимог ст. 361 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а зазначені ОСОБА_2 в заяві обставини про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, не є такими обставинами в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: