Справа № 191/2084/15-ц
Провадження № 2/191/993/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Бутенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права приватної власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права приватної власності на гараж.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11 грудня 1991 року померла його бабуся ОСОБА_2, яка мешкала за адресою: м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40. Після її смерті спадщину фактично прийняв його батько ОСОБА_3, але своїх спадкових прав не оформляв і свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не отримував.

27 травня 2005 року помер його батько ОСОБА_3. Він отримавши на підставі ст.1261 ЦК України, як єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом, свідоцтво про право на спадщину за законом 12 грудня 2005 року в Першій Синельниківській державній нотаріальній конторі на 3/5 частки житлового будинку розташованого за адресою: м. Синельникове, вулиця Пролетарська, 40-а, які належали спадкодавцю ОСОБА_4 на час його смерті.

Постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 27 квітня 2012 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2, так як його батько, а її син - ОСОБА_3 спадщину після її смерті не прийняв.

Але йому відомо, що батько фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, так як в шестимісячний строк після її смерті роздав сусідам та знайомим речі, які належали померлій, навесні 1992 року перекрив дах на гаражі, розташованому за адресою: м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40, який належав ОСОБА_2, тобто виконав дії, які свідчать про фактичний вступ у володіння спадковим майном, як це передбачено п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час смерті ОСОБА_2 Так як, він отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті батька у вигляді 3/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою : м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40, то має право успадкувати і інше майно, яке належало батьку на час його смерті.

В довідці № 1858 від 22.09.2012 року виданої КП «Синельниківське МБТІ» вказано, що було проведено обстеження будівель розташованих за адресою: м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40, які на праві власності належали ОСОБА_2 і встановлено, що майже всі вони повністю зруйновані, крім гаражу Б-1 та огорожі № 2. Згідно технічного паспорта, виготовленого станом на 07.08.2012 року, дійсна вартість гаражу складає - 3899 грн., а огорожі-806, а всього вартість споруд - 4 705 (чотири тисячі сімсот п'ять) гривень.

У звязку з цим, позивач просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2, яка настала 11 грудня 1991 року. Визнати за ним право приватної власності на гараж та огорожу, які розташовані за адресою Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40 в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги уточнив та просив визнати за ним право приватної власності на гараж та огорожу, які розташовані за адресою Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40 в порядку спадкування за закономпісля смерті ОСОБА_3 В іншій частині вимоги залишив без змін.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вони дружили з батьком позивача, будували гараж та хату йому, коли ОСОБА_2 померла, то батько позивача поховав її, переїхав до будинку матері. Він і город садив і продовжував підтримувати порядок. Тобто, господарством займався після смерті матері. Крім того, ремонт робив і в гаражі і в будинку після смерті матері.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснював, що з батьком позивача разом працювали. Знає, що похованням матері займався батько позивача, кожен день до неї приїжджав, годував голубів, які були у матері, городи садив, ремонт він йому допомагав робити в гаражі після смерті матері, речами матері розпоряджався.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

11.12.1991 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією актового запису про смерть №486 від 11.12.1991 року. (а.с.4).

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження(а.с.6).

Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 22.09.2012 року № 1858, вбачається, що під час обстеження житлового будинку, господарських будівель та споруд 09.07.2012 року за адресою: м. Синельникове, вул. Пролетарська,40, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які зареєстровані ? частина за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності №4668 від 27.12.1954 року, та 1/6 частина ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону №4667 від 27.12.1954 року, 1/3 частина за ОСОБА_2 на підставі договору дарування №1864 від 08 липня 1964 року повністю зруйновані, крім гаражу Б-1, та огорожі №2. (а.с.11-12).

В матеріалах справи є довідка видана квартальним комітетом №28 м. Синельникове, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті 11.12.1991 року. В даному будинку померла ОСОБА_2 проживала та зареєстрована була одна. (а.с.62).

У відповідності до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року правила нового кодексу щодо спадкового майна застосовуються щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності.

Частиною 1,2 ст.524 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 525 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК Української РСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1,2 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої 11.12.1991 року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме здійснював догляд та ремонт будинку померлої, будував гараж, та розпоряджався речами, які належали померлій.

ОСОБА_3 помер 27.05.2005 року, спадщину після смерті матері оформити не встиг.

Факт смерті ОСОБА_3, 27 травня 2005 року підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КИ №043454, актовий запис №287 від 27 травня 2005 року. (а.с.3).

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ №098616, актовий запис №100 від 11.03.1957 р. (а.с.5).

В матеріалах справи є довідка видана квартальним комітетом №28 м. Синельникове від 28.05.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а з 19.07.1997 року по день смерті 27.05.2005 року. За даною адресою був зареєстрований і мешкав в будинку один. (а.с.52).

Згідно повідомлення Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 01.09.2015 року, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

В матеріалах справи є копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого 27.05.2005 року, №273/2005, з якої вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, шляхом подачі відповідної заяви. (а.с.56)

Згідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, у звязку з чим ОСОБА_3 не має можливості оформити спадщину після смерті матері.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

На підставі ст.1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3.

Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст.524,525,526, 548,549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст. 1216,1217,1220,1221, 1261 ЦК України 2003 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 11.12.1991 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності на гараж та огорожу, які розташовані за адресою Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Пролетарська, 40 в порядку спадкування за законом після смерті 27 травня 2005 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7