Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Хилевича С.В., Собіни І.М.

секретар судового засідання - Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 15 січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» про визнання недійсним рішень профспілкового комітету .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 15 січня 2015 р. позов ОСОБА_2 задоволено: визнано недійсними протоколи засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» № 7 від 06.10.2010 р.; № 8 від 19.10.2010 р.; № 1 від 11.03.2011 р.; № 2 від 04.04.2011 р.; № 4 від 26.12.2011 р.; № 5 від 08.06.2012 р.; № 6 від 20.08.2012 р.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає його незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що з оскаржуваного рішення незрозуміло, які саме права, свободи та інтереси ОСОБА_2 були порушені вказаними рішеннями, за захистом яких він звернувся до суду. Вона, як член первинної профспілкової організації, член профкому, брала участь у засіданнях, разом з іншими приймала рішення (де-які з них приймалися та стосувалися безпосередньо її інтересів як члена профкому, члена профспілки та працівника), однак вона не була залучена до розгляду справи. Первинна профспілкова організація нараховувала 11 членів. Протоколом від 06.10.2010 р. № 6 на зборах, де були присутні всі члени організації, був обраний профспілковий комітет у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за такий склад проголосувало 10 членів, проти - один. Строк повноважень виборного органу -п»ять років. Вказане відповідає ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту професійної спілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України.

Свою незгоду з рішеннями профкому позивач мав оскаржити відповідно до п.п. 2.6, 8.1, 8.5 Статуту, звернутися зі скаргою до ревізійної комісії або до вищого керівного виборного органу, що не зробив. Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_2

___________________________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. - Денисюк П.Д.

Провадження № 22ц/787/ 1009/2015 Доповідач - Оніпко О.В.

пропустив всі строки позовної давності. Також вважає, що вказаний спір не підпадає під юрисдикцію загального суду. Оскільки судом порушено вимоги матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати , ухвалити нове, яким ОСОБА_2 в позові відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

28.08.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» та просив визнати недійсним рішення профспілкового комітету, оформлені протоколами № 7 від 06.10.2010 р.; № 8 від 19.10.2010 р.; № 1 від 11.03.2011 р.; № 2 від 04.04.2011 р.; № 4 від 26.12.2011 р.; № 5 від 08.06.2012р.; № 6 від 20.08.2012 р.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 у повному обсязі, місцевий суд послався у своєму рішенні на рішення Рівненського міського суду від 24.10.2013 р. та на рішення Рівненського міського суду від 15.04.2010р., залишене без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.08.2014 р., якими позовні вимоги ОСОБА_2 до первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» були задоволені та визнано недійсними рішення звітно-виборчих зборів, оформлених протоколами № 6 та № 6а від 06.10.2010 р., а також рішення профспілкового комітету первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» від 27.09.2010 р., оформлене протоколом №5.

У зв»язку з наведеним, суд 1-ї інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними і прийнятих в подальшому профкомом первинної профспілкової організації рішень , оформлених протоколами № 7 від 06.10.2010 р.; № 8 від 19.10.2010 р.; № 1 від 11.03.2011 р.; № 2 від 04.04.2011 р.; № 4 від 26.12.2011 р.; № 5 від 08.06.2012 р.; №6 від 20.08.2012 р.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 15.04.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.08.2014 р., позов ОСОБА_2 до первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» було задоволено та визнано недійсними рішення звітно-виборчих зборів ППО ТзОВ «Управління малої механізації» №6, № 6а від 06.10.2010 р.

З наданої у судовому засіданні ОСОБА_1 копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.03.2015 р. вбачається, що на даний час у вказаній справі відкрито касаційне провадження.

Також, рішення Рівненського міського суду від 24.10.2013р., яким був задоволений позов ОСОБА_2 до первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» та визнано недійсними рішення профспілкового комітету первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації», оформлене протоколом № 5 від 27.09.2010 р., на час ухвалення судом оскаржуваного рішення було скасовано рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22.10.2014 р. та у позові ОСОБА_2 відмовлено. Таким чином, посилання суду 1-ї інстанції на дане рішення є безпідставним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2014 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження в даній справі згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України та зазначено про обґрунтованість висновку апеляційного суду щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_2, особисті права якого не були порушені оскаржуваним рішенням профкому.

Задовольняючи даний позов ОСОБА_2, місцевий суд також не встановив та не зазначив, яке особисте право позивача порушено і чому воно підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем, тобто, шляхом визнання недійсними рішень профспілкового комітету первинної профспілкової організації ТзОВ Управління малої механізації», оформлених вказаними протоколами. Не вбачається цього і з позовної заяви ОСОБА_2

У своїй позовній заяві останній посилається на норми ч.1 ст. 243 та ч. 1 ст. 246 КЗпП України та вказує, що звернувся з даним позовом до суду, як член первинної профспілкової організації та член профкому з метою захисту трудових і соціально-економічних прав працівників товариства та членів ППО, однак належні докази про те, що позивач після 16.08.2010 р. і до даного часу був обраний до керівного органу профспілки товариства, у матеріалах справи відсутні, як відсутні і докази на підтвердження наданих позивачу працівниками товариства або членами первинної профспілкової організації повноважень для звернення з таким позовом.

Крім того, зазначені норми КЗпП України, як і положення ст. 252 цього Кодексу, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту професійної спілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України, не регулюють спірні правовідносини та не наділяють правом ОСОБА_2 ні як члена первинної профспілкової організації, ні як члена профкому ППО товариства на звернення до суду з вказаними позовними вимогами в інтересах його працівників або членів ППО.

Згідно з п.1.5 Статуту, у своїй діяльності профспілка незалежна від органів державної влади, місцевого самоврядування, роботодавців, їх об»єднань, політичних партій, громадських організацій, їм не підзвітна та непідконтрольна. Прийняття в члени профспілки проводиться первинною організацією профспілки, яка у своїй діяльності виконує вимоги Статуту ( п.2.2; 4.2). Будь-яке втручання, що може обмежити права профспілки та її виборних органів або перешкодити здійсненню статутних завдань, неправомірне, якщо воно не передбачене законом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що звернення ОСОБА_2 з даним позовом до первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації», яка визнала позов у повному обсязі, а також ухвалення судом оскаржуваного рішення, не узгоджується з вищенаведеними положеннями закону та є втручанням у статутну діяльність профспілкового комітету без відповідної правової підстави.

Оскільки місцевим судом зазначені обставини не були враховані, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі - про відмову ОСОБА_2 в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 січня 2015 р. - скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Первинної профспілкової організації ТзОВ «Управління малої механізації» про визнання недійсним рішень профспілкового комітету, оформлених протоколами № 7 від 06.10.2010 р.; № 8 від 19.10.2010 р.; № 1 від 11.03.2011 р.; № 2 від 04.04.2011 р.; № 4 від 26.12.2011 р.; № 5 від 08.06.2012 р.; № 6 від 20.08.2012 р. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді: