УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Маляренка А.В., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» (далі - ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач»), у якому просила визнати незаконними та скасувати накази від 22 травня 2013 року № 126 та від 03 червня 2013 року № 99-к зі змінами, внесеними наказом № 102-к від 04 червня 2013 року, про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі на посаді керівника групи корпоративного управління. Також просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 03 липня 2006 року працювала у відповідача на посаді керівника групи корпоративного управління.

Наказом від 22 травня 2013 року № 126 їй було оголошено догану за порушення п. п. 2,9, 2,12, 2.17, 2.29 Посадової інструкції.

Наказом від 03 червня 2013 року № 99-к «Про дисциплінарне стягнення» ОСОБА_4 звільнена з роботи з 05 червня 2013 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Наказом від 04 червня 2013 року № 102-к внесені зміни до п. 1 наказу № 99-к, а саме: ОСОБА_4 звільнена з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України з моменту відновлення працездатності.

Вказувала, що з 03 по 12 червня 2013 року перебувала на лікарняному, а у день виходу на роботу, 13 червня 2013 року, її було ознайомлено з наказами від 03 червня 2013 року № 99-к та від 04 червня 2013 року № 102-к і видано трудову книжку, в якій зазначено про звільнення з роботи 13 червня 2013 року.

Вважала зазначені накази незаконними, у зв'язку з чим своє звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України - таким, що відбулося без законних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення місцевого суду без змін, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми трудового права, які їх регулюють; мотивуючи наявність у діях ОСОБА_4 системи порушень трудових обов'язків на підставі наданих сторонами доказів і, врахувавши згоду профспілкового комітету на її звільнення, суд дійшов обґрунтованого висновку, що остання законно на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України була притягнута до дисциплінарної відповідальності, оскільки перше дисциплінарне стягнення накладено наказом від 22 травня 2013 року та не втратило юридичної сили, тому звільнення позивача наказом від 03 червня 2013 року з 13 червня 2013 року здійснено з дотриманням норм трудового законодавства; при цьому судами правильно зазначено, що КЗпП України не забороняє роботодавцеві змінити дату звільнення у разі надання працівником листка непрацездатності.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

Г.В. Юровська