Справа № 441/1226/14 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/690/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2-ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

сільського голови - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_9.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що протягом позовної давності ОСОБА_9 не звертався з позовами чи скаргами і не вчиняв жодних дій щодо скасування свідоцтва про право власності, яке видане ОСОБА_2 у 2007 році. Крім того, зазначає, що при розгляді даної справи судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи. Просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як убачається із матеріалів справи, а саме з копії договору дарування жилого будинку від 28.08.1979 року, ОСОБА_10 подарував житловий будинок АДРЕСА_1, ОСОБА_9 (а.с. 18), про що зроблено актовий запис в книзі нотаріальних дій Керницької сільської ради № 9, згідно копії реєстру для реєстрації нотаріальних дій Керницької сільської ради народних депутатів (а.с.21-25).

З погосподарської книги №10 Керницької с/р АДРЕСА_1 вбачається, що в спірному житловому будинку ОСОБА_9 (спадкодавець) був приписаний (а.с.26-30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер. З матеріалів справи вбачається, що його дружині ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування на спірний будинок в Городоцькій державні нотаріальні конторі, через відсутність в неї правовстановлюючих документів на будинок, згідно повідомлення №784/01-16 (а.с.43).

На час укладення зазначеного договору дарування діяли положення ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР 1963 р. за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Відповідно до статті 244 ЦК УРСР встановлено що, до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу, а саме: нотаріальне посвідчення та реєстрація у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно ч.5 ст. 3 ЗУ РСР "Про нотаріат" від 1974 р. у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, також, питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення районний суд вірно виходив з того, що ОСОБА_4, за життя правомірно набув у власність будинок в АДРЕСА_1, про що свідчать копії витягу з погосподарської книги №10 за 1977-1979р. Керницької сільської ради народних депутатів Городоцького району, договір дарування від 28.08.1979 р., записи в реєстраційній книзі нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи №271/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11, оглянутої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_9 відноситься до спадкоємців першої черги за законом, яка прийняла спадщину.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегією суддів не встановлено. Відтак, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.307 ч.1 п.1, ст.314 ч.1 п.1, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М. Шандра

Судді: С.М. Копняк

Н.Л. Шумська