Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/3994/11
Головуючий у 1-й інстанції: Ліхтанська Н.П.
Суддя-доповідач: Подліянової Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Ьуримі В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Бердянська в особі міської ради, ОСОБА_5 про встановлення факту належності права власності на майно та визнання права власності у порядку успадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

25.05.2015 року ОСОБА_3, подала заяву про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року, в якій просить роз'яснити вищезазначене рішення., оскільки реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області посилається на те, що у рішенні апеляційного суду Запорізької області від 26.07.2011 року чітко не зазначено в якій саме частині рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.06.2011 року скасовано та в задоволенні позову відмовлено, а в якій частині позовних вимог рішення суду залишено без змін, що є неможливим провести державну реєстрацію заявленого заявником права власності.

ОСОБА_3, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду заяви, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, що приєднано до справи , до апеляційного суду не з"явилася, передбачене законом право на участь у судовому засіданні не використала, причини неявки не повідомила.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає..

Відповідно до вимог частини 1 статті 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009р. "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Зміст статті 221 ЦПК вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом в якому просили встановити факт, що домоволодіння АДРЕСА_1, як окремий об'єкт нерухомості належало на праві власності ОСОБА_6, що складалось з : житлового будинку «А», сіней «а», літніх кухонь «Б», «В», сараю «Г», пташника «С», гаражу «Д», оглядової ями під «Д», вбиральні «И», воріт № 1, парканів №№ 5, 2, 4, басейну «Ж», водопроводу «З», замощення І. Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Встановити факт, що самочинна жила прибудова, розташована по АДРЕСА_2, визначена у технічному паспорті від 01.11.2010 р. під літерою «А1» була збудована ОСОБА_6 і належала йому на праві власності. Визнати за позивачами, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 по ? частині за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 який складається з : житлового будинку «А», сіней «а», літніх кухонь «Б», «В», сараю «Г», пташника «С», гаражу «Д», оглядової ями під «Д», вбиральні «И», воріт № 1, парканів №№ 5, 2, 4, басейну «Ж», водопроводу «З», замощення І.

Визнати за ними, позивачами, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, право власності на будівельні матеріали і будівельні роботи у вигляді завершеної будівництвом жилої прибудови «А1», що розташована АДРЕСА_2 по ? частині за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2011 року позов задоволено частково.

Встановлено факт будівництва і належності ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, самочинно збудованої житлової прибудови «А-1», яка розташована на земельній «ділянці площею 0, 1186 га, за адресою : АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3, право власності по ? частині за кожним на спадкове майно, що складається з : житлового будинку «А», сіней «а», літніх кухонь «Б», «В», сараю «Г», пташника «С», гаражу «Д», оглядової ями під «Д», вбиральні «И», воріт № 1, парканів №№ 5, 2, 4, басейну «Ж», водопроводу «З», замощення І і розташоване на земельній «ділянці площею 0, 1186 га, за адресою : АДРЕСА_1, в порядку успадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3, право власності по ? часитини за кожним на спадкове майно, що складається з : будівельних матеріалів та будівельних робіт у вигляді завершеної будівництвом житлової прибудови «А1», яке розташоване на земельній ділянці площею 0, 1186 га, за адресою: АДРЕСА_1, в порядку успадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, та ОСОБА_3, задоволено частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суд Запорізької області від «03» червня 2011 року в частині задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_3, про встановлення факту будівництва і належності ОСОБА_6 самочинно збудованої житлової прибудови, визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно і будівельні матеріали скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Тобто, Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2011 року було скасована в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3, і в цій частині було відмовлено в задоволенні позову, а залишено без змін в тій частині, в якій у задоволенні позову було відмовлено.

В резолютивній частині рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2011 року чітко зазначено в якій частині позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 задоволено, а в якій частині в задоволенні позову відмовлено.

Мотиви, якими керувався суд апеляційної інстанції при вирішенні спору у цій справі, обставини справи, які встановлені в ході розгляду справи, викладені в мотивувальній частині судового рішення.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, постановлене апеляційним судом Запорізької області рішення від 26 липня 2011 року не може бути визнано об'єктом роз'яснення відповідно до положень ст. 221 ЦПК України.

Керуючись статтею 221 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року у даній справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: