У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру та визнання права на Ѕ частини від продажу автомобіля; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 23 грудня 1989 року по 30 листопада 2004 року вона та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, у якому народилися двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За період шлюбу ними було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, та автомобіль марки «HONDA ACCORD», державний номерний знак НОМЕР_2, 2003 року випуску.

ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2; визнати за нею право на Ѕ частини грошових коштів від продажу автомобіля марки «HONDA ACCORD», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, та встановити грошову компенсацію в розмірі 76 460 грн з можливістю нарахування пені у розмірі 1 % за 1 рік.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому зазначав, що квартира АДРЕСА_2 придбана у шлюбі, проте до складу спільної сумісної власності також входить й інша квартира АДРЕСА_1.

Після розлучення з ОСОБА_4 була усна домовленість, що квартира АДРЕСА_2 залишається у його власності, а інша квартира - у власності ОСОБА_4

ОСОБА_5 просив визнати за ним право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

від 13 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири

АДРЕСА_2, що зареєстрована за ОСОБА_5 В іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, як на спільне сумісне майно подружжя. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 грудня

2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені у ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч. 5 ст. 216, ст. 1212 ЦК України) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Ставка судового збору з 01 січня 2015 року, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду у разі подання позовної заяви майнового характеру становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, тобто 1 % від ціни позову.

Із матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася 24 листопада 2014 року до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року та ухвалите нове рішення, яким: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2; відмовити ОСОБА_5 у визнанні права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на Ѕ частини автомобіля марки «HONDA ACCORD», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску; встановити грошову компенсацію у розмірі 76 460 грн 50 коп.; визнати право ОСОБА_4 на отримання пені у розмірі 1 % за один рік у розмірі 278 316 грн 22 коп. за понесені майнові збитки з вини відповідача та відсутністю компенсації за період з 2005 по 2014 роки або встановити інший спосіб відшкодування понесених вагомих майнових збитків з вини відповідача та встановити інший період та розмір процентної ставки щодо пені; визнати за ОСОБА_4 право власності на частку у розмірі 1/2 від спільних доходів у розмірі 294 578 грн 74 грн. та стягнути з ОСОБА_5 майнову шкоду. До апеляційної скарги ОСОБА_4 додала оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 121 грн 80 коп. (а. с. 219−235, т. 2).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня

2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк не більше п'яти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення її недоліків, а саме: оформити апеляційну скарги відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України та надати суду оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 761 грн 37 коп.

Копія вказаної ухвали отримана ОСОБА_4 12 грудня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 239−240, т. 2).

На виконання вимог зазначеної ухвали суду 18 грудня 2014 року ОСОБА_8 надіслала на адресу суду заяву з оригіналами двох квитанцій про сплату судового збору від 11 серпня 2014 року у розмірі 121 грн 80 коп. та від 26 серпня 2014 року у розмірі 121 грн 80 коп. (а. с. 247, т. 2).

Апеляційний суд дійшов правильного висновку, що з урахуванням оспорюваної ОСОБА_4 суми - 176 634 грн, що складається з вартості: Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 - 42 297 грн 50 коп.; Ѕ частини автомобіля марки «HONDA ACCORD», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску - 76 460 грн 50 коп.; Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 - 57 876 грн, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подачу апеляційної скарги складав 883 грн 17 коп. (т. 1, а. с. 16, 139, 75).

Оскільки вимоги ухвали про необхідність сплатити судовий збір у повному обсязі, з визначенням конкретної суми, яка підлягала доплаті апелянтом у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали, у повному обсязі не виконана, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав неподаною та повернув ОСОБА_4 апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

Доказів про наявність пільг зі сплати судового збору ОСОБА_4 на час подання апеляційної скарги не надавала, як і не заявляла вмотивованого клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору, що передбачено у ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П., Завгородня І.М.