Провадження № 2/127/5823/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення частки у праві спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення частки у праві спільної сумісної власності та відповідно до уточнених позовних вимог просила визначити, що частка померлого 03 травня 2009 року ОСОБА_8 в праві спільної сумісної власності на 19/50 часток житлового будинку № 160 по вул. Свердлова у м. Вінниці становила ?; визначити, що частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на 19/50 часток житлового будинку № 160 по вул. Свердлова у м. Вінниці становить ?, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частки у праві спільної сумісної власності в позасудовому (адміністративному) порядку неможливо у звязку зі смертю співвласника ОСОБА_9, що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнала.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнала.

Треті особи: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу в їх відсутність та не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03.05.2009 року помер ОСОБА_8, про що 07.05.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 1244 (підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 137334 від 07.05.2009 року).

Позивач ОСОБА_1 Самофонівнпа є матірю померлого спадкодавця ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-УР № 652052 від 26.08.1960 року.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті 03.05.2009 року ОСОБА_8.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали Ленінського районного народного суду міста Вінниці від 10.04.1986 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 03.06.1986 року у реєстровій книзі за реєстровим № 4752, 19/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 178 по вул. Свердлова у м. Вінниці належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (без визначення часток).

Згідно додатку № 1/180 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.06.1987 року № 200 існуючому будинку з номером 178 по вулиці Свердлова присвоєно номер 160.

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 088318 від 10 вересня 2015 року ОСОБА_11 змінила прізвище на «Глущенко».

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, частка в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 178 (нині № 160) по вул. Свердлова у м. Вінниці увійшла до складу спадщини ОСОБА_8.

Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2015 року № 2935/02-31 державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_12 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку вищевказаного житлового будинку після смерті ОСОБА_8, оскільки не визначено його частку у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, посилається на рівність часток.

Визначаючись щодо даної позовної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, що також підтверджено відповідачами по справі, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися правом власності на вказане майно.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому суд враховує розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 355, 357, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_8, який помер 03 травня 2009 року, в праві спільної сумісної власності на 19/50 часток житлового будинку №160 по вул.Свердлова у м. Вінниці становила ?.

Визначити, що частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на 19/50 часток житлового будинку №160 по вул.Свердлова у м. Вінниці становить ?.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: