Номер провадження: 22-ц/785/1855/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О.С.
Доповідач ФФальчук ВВ. ПП.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року, в цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-строй ЛТД" до ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів та застосування реституції, та за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-строй ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГЕЛАН" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановив:

05.06.2012 року ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2, укладений з ОСОБА_2 22.04.2010 року і посвідчений нотаріально;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2, укладений з відповідачем 22.04.2010 року і посвідчений нотаріально посилаючись на те, що вони не спрямовані на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки ОСОБА_2 відмовилася сплачувати грошові кошти за придбане майно. Таким чином ОСОБА_2 ввела позивача в оману.

ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" у позові посилається на ч.1ст.229 ЦК України, як на підставу недійсності укладених договорів, але доводів, які підтверджують ці вимоги не зазначає.

ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" просило також визнати за ним право власності на спірні приміщення, так як укладені з відповідачем договори є недійсними.

16.11.2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- витребувати у КП "ОМБТІ та РОН" інформацію з доданими до неї документами про укладання будь-яких правочинів ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" про відчуження на користь ТОВ "МАГЕЛАН" нерухомого майна, яке складається з нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і нежитлових приміщень №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, що розташовані на АДРЕСА_2;

- визнати недійсними правочини щодо відчуження ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" на користь ТОВ "МАГЕЛАН" нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і нежитлових приміщень №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, що розташовані на АДРЕСА_2;

- визнати за нею право власності на вказані вище нежитлові приміщення;

- витребувати із незаконного володіння ТОВ "МАГЕЛАН" вказані нежитлові приміщення;

- заборонити ТОВ "МАГЕЛАН" і ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" та будь-яким іншим особам чинити їй перешкоди у реалізації цього майна.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року позовні вимоги ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" і ОСОБА_2 об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "МАГЕЛАН" і ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" про визнання недійсними право чинів та витребування майна із чужого незаконного володіння - залишені без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2014 року позовні вимоги ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" задоволені у повному обсязі. Суд визнав недійсними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і нежитлових приміщень №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2, укладені зі ОСОБА_2 і посвідчені 22.04.2010 року нотаріально у зв'язку з тим, що вони не спрямовані на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки ОСОБА_2 відмовилася сплачувати грошові кошти за придбане майно. Суд визнав за ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" право власності на нежитлові приміщення №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і нежитлові приміщення №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що правових підстав для визнання цих договорів недійсними немає.

Представник ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" викликався в судове засідання апеляційного суду Одеської області судовими повістками за адресами, вказаними у справі, а саме: за юридичною адресою товариства, яка вказана в ЄДР юридичних осіб - АДРЕСА_1, та за місцем дислокації - АДРЕСА_3. Згідно відомостей, наданих кур'єрськими організаціями та поштовими відділеннями, які доставляли поштову кореспонденцію, за адресою АДРЕСА_1 ніхто не проживає; за адресою АДРЕСА_3 - відмовилися від прийняття поштової кореспонденції.

Оскільки діючим законодавством не передбачено іншого порядку для повідомлення сторони про час та місце розгляду справи, колегія суддів визнала належним сповіщення позивача про час та місце розгляду справи, та розглянула справу без участі його представника.

Представник ТОВ "МАГЕЛАН" надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" та визнаючи недійсними договори купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень суд першої інстанції виходив з того, що ці договори не спрямовані на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки ОСОБА_2 відмовилася сплачувати грошові кошти ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" за придбане майно. У зв'язку з визнанням недійсними цих договорів суд першої інстанції визнав за ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" право власності на це майно. Суд першої інстанції у своєму рішенні послався також на ч.1ст.229 і ч.1ст.230 ЦК України, але мотивів визнання недійсності оспорюваних правочинів за цими нормами права не навів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як судом неповно встановлені обставини, що мають значення для розгляду справи та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Частиною 5 статті 203 ЦПК України визначено, що право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані норми права були порушені.

Як вбачається з матеріалів справи 28.07.2009 року між ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" і ОСОБА_2 був укладений договір про пайову участь у будівництві торгово-офісного комплексу з паркінгом, розташованого на АДРЕСА_4 За умовами цього договору ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання внести на будівництво цього комплексу грошові кошти у розмірі 635000 дол.США, що на момент укладання договору становило 4876800 грн., а забудовник взяв на себе зобов'язання передати у власність ОСОБА_2 нежитлові приміщення 15 і 16 поверху попередньою розрахунковою площею 1270 кв. метрів.

Свої зобов'язання ОСОБА_2 виконала у повному обсязі, сплативши вартість будівництва.

ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" свої зобов'язання за договором не виконало, та з метою врегулювання цього спору запропонувало ОСОБА_2 укласти договори купівлі-продажу цих нежитлових приміщень. ОСОБА_2 погодилася на цю пропозицію, і 22.04.2010 року вона з ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" уклали нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2.

З огляду на те, що ОСОБА_2 здійснювала фінансування будівництва і перерахувала грошові кошти, за домовленістю сторін в п.п.3.4. оспорюваних договорів було зазначено, що грошові кошти Продавець отримав від покупця повністю до підписання двору, а також те, що Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продані об'єкти нерухомості.

Наведені пункти договорів не містять жодних зобов'язань, та лише засвідчують факт здійснення між сторонами договору розрахунків та відсутність претензій одна до одної з цього приводу.

Суд першої інстанції вказаних обставин, що мають значення для розгляду справи не встановив, чим порушив вказані вище норми процесуального права.

Норма ч.5ст.205 ЦК України передбачає, що правочин має бути спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином є фіктивним - ч.1ст.234 ЦК України.

Для визначення правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі якщо на виконання правочину було передане майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Колегія суддів визнає, що з огляду на встановлені вище обставини судом першої інстанції невірно визначені правовідносини, які виникли між сторонами, неправильно застосовані норми матеріального права та не застосовані норми права, які мали бути застосовані у цих правовідносинах. Наведене свідчить про необґрунтованість, безпідставність та недоведеність висновків суду першої інстанції щодо порушення сторонами вимог ч.5ст.203 ЦК України під час укладання спірних договорів.

Щодо посилання в рішенні суду на норму ст.229 ЦК України, яка не містить жодних обґрунтувань слід зазначити наступне:

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Отже, рішення суду першої інстанції не містить обґрунтувань того, така помилка дійсно мала місце і що вона має істотне значення. Це свідчить про необґрунтованість та безпідставність посилання суду на порушення сторонами ст.229 ЦК України під час укладання оспорюваних договорів.

Суд першої інстанції також порушив принцип оцінки доказів з огляду на їх належність і допустимість, прийнявши до уваги листи ТОВ "Прогрес-строй ЛТД" від 19.04.2010 року, 24.05.2010 року, 01.11.2010 року, які були адресовані ОСОБА_2 і містили відомості про реквізити та вимоги про необхідність сплати коштів за продане майно за договорами. Суд послався на ці докази, як на підтвердження невиконання відповідачем зобов'язань за укладеними вище договорами в частині здійснення оплати. При цьому суд вказує на направлення таких листів ОСОБА_2.

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу направлення цих листів на адресу відповідача, а отже такі докази не можуть бути належними і допустимими, що проігноровано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене суд першої інстанції не виконав всіх вимог цивільного судочинства під час розгляду справи, не здійснив всебічного і повного з'ясування обставин справи, а тому з огляду на вимоги ст.213 ЦПК України оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як вони не ґрунтується на законі і не доведені ним у встановленому законом порядку.

Колегією суддів встановлено, що розрахунки за договорами купівлі-продажу нежитлових приміщень №17 п'ятнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів і №18 шістнадцятого поверху загальною площею 580 кв. метрів, які розташовані на АДРЕСА_2 проведені сторонами до укладення цих договорів, що підтвердили самі сторони у цих договорах. Доказів того, що такі розрахунки не були проведені позивачем не надано, тому правових підстав для визнання цих договорів недійсними з підстав, заявлених товариством у позовній заяві - немає.

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-строй ЛТД" до ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів та застосування реституції.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе