Справа № 314/3907/15-ц
Провадження № 2п/314/44/2015
У Х В А Л А

м.Вільнянськ 14 грудня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вимагала усунути перешкоди у користуванні житлом визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 184 по вул.Леніна в с.Матвіїка Вільнянського району Запорізької області.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.09.2015 року позов задоволено повністю: ОСОБА_2 визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком № 184 по вул.Леніна в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області.

У жовтні 2015 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення.

У своїй заяві, яку він уточнив під час судового розгляду, відповідача зазначив, що повістки про виклик у судове засідання не отримував. З приводу суті спору відповідач зазначив, що на момент отримання позивачкою ордеру на вселення у зазначений будинок як у службове житлове приміщення він проживав з нею однією сім?єю, тобто вселився на законних підставах; з приводу тривалої відсутності у будинку зазначив, що бажає вселитися у цей будинок, але не може цього зробити у зв?язку із конфліктом з відповідачкою, тобто не може вселитися з поважних причин.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали заяву про перегляд, просять її задовольнити; суду пояснили, що заявник перестав проживати однією сім?єю з позивачкою, проте, згідно положень Житлового Кодексу, це не припиняє його право користування житлом, він має намір проживати у будинку, але позивачка перешкоджала та перешкоджає його вселенню у будинок.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 вважають, що підстав для перегляду рішення немає, а доводи відповідача не підтверджені належними доказами; при цьому звертають увагу, що відповідач тривалий час у будинку не проживав та не претендував на вселення до нього, крім того, згідно мирової угоди, укладеної у 2012 році, він зобов?язався знятися з реєстрації у житловому будинку, а позивачка зобов?язалася повернути його майно, при цьому вона виконала свої зобов?язання, про що свідчать відповідні розписки.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд виходив з того, що відповідач зареєстрований у житловому будинку, який є службовим житловим приміщенням, наданим позивачці, але з вересня 2012 року у ньому не проживає, згідно письмової угоди, зобов'язався до 28.09.2012 року знятися з реєстрації у вказаному будинку.

Вимагаючи скасування судового рішення, відповідач не надав суду належних доказів щодо того, що він з вересня 2012 року намагався вселитися у житловий будинок, але позивачка цьому перешкоджала. Так, надані суду постанови дільничого інспектора міліції від 05.07.2012 року, 27.07.2012 року та 25.08.2012 року свідчать лише про конфлікт між сторонами, між якими вже були припинені сімейні відносини, з приводу майна, що знаходиться у будинку, крім того, вони відносяться до подій, що мали місце до вересня 2012 року. Наданий же відповідачем ОСОБА_5 обстеження від 13.11.2015 року складений вже після ухвалення судового рішення, і, крім того, за своїм змістом складений зі слів відповідача. Сам відповідач не заперечує, що він тривалий час не проживає у спірному будинку, також не заперечує, що у вересні 2012 року підписав письмове зобов?язання знятися з реєстрації у будинку, а його доводи про те, що його примусили це зробити, належними доказами не підтверджені.

Таким чином, достатніх підстав для перегляду судового рішення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.231, ст.232 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.09.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заочне рішення, винесене у справі, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя А.В. Кофанов

14.12.2015