Справа № 510/188/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В..;

· при секретарі Памбук Л.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

· копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3;

· копія свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖД №405127.

· копія паспорта ОСОБА_1;

· копія паспорта ОСОБА_2;

· копія довідки виконкому Плавнінської сільської ради Ренійського району;

· копія технічного паспорту на будинок №75, по вул. Котовського, у м. Рені;

· копія довідки Ренійського БТІ №19 від 21.03.2014 року.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що майже 13 років ОСОБА_1 зі своєю сімєю проживає у житловому будинку №75 по вул. Котовського у с. Плавні, Ренійського району.

Власником зазначеного будинку був ОСОБА_3, який у листопаді 2001 року домовився із позивачкою про купівлю-продаж вказаного будинку, віддавши їй документи на будинок.

З 2001 року до теперішнього часу позивачка продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

В 2015 році позивачка дізналася про те, що власник будинку помер 16.02.2003 року, та не залишив заповіту. Відповідачка по справі є його дружиною, правонаступником, заперечень щодо повернення майна не висувала.

З 2001 року, відповідач або інші правонаступники власника жодного разу не витребували в позивача майно, вимог щодо повернення будинку не висували, не заперечували проти ремонтів будинку.

Таким чином, з 2001 року, позивачка повністю утримує будинок, сплачує комунальні платежі, робить поточний та капітальний ремонт, і вважає що за нею можливо визнати право власності на вищевказаний будинок.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 344 ЦК України передбачає випадок набуття права власності за набувальною давністю. За цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Слід також зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Позивачка з 2001 р. вільно та безперервно володіє будинком №75 по вул. Котоського, у с. Плавні, Ренійського району, тобто більше десяти років. Позивачка фактично виконує обовязки власника майна: здійснюює поточний ремонт будівлі та її технічне обслуговування, доглядає за її збереженням та ін. Відповідачу про це відомо, однак він не чинить будь-яких перешкод у володінні майном, не предявляє до позивача будь-яких претензій, взагалі не проти визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за позивачем. Позивач фактично, законно володіє чужим майном, оскільки між ним та відповідачем не укладалися договори про утримання нерухомого майна, його оренду та ін.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає правові підстави для визнання за позивачем права власності на будинок №75 по вул. Котовського, у с. Плавні, Ренійського району, з положень набувальної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на будинок №75 по вул. Котовського, у с. Плавні, Ренійського району, Одеської області, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області 10 днів - з дня проголошення рішення.

Суддя: К.В. Сорокін