У х в а л а

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сеніна Ю.Л., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Національної академії аграрних наук України Інституту агроекології і природокористування, третя особа - територіальна державна інспекція праці у м. Києві, про визнання винесених доган незаконними, визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, зміну дати звільнення, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

8 травня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року йому відмовлено в задоволенні позову до Національної академії аграрних наук України Інституту агроекології і природокористування третя особа - територіальна державна інспекція праці у м. Києві, про визнання винесених доган незаконними, визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, зміну дати звільнення, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано. Постановлено визнати незаконними накази Інституту агроекології і природокористування НААН України від 26 червня 2013 року та від 16 липня 2013 року; визнати незаконним звільнення з роботи заступника директора з наукової роботи та інноваційної діяльності Інституту агроекології та природокористування НААН України ОСОБА_4; змінити формулювання підстав звільнення та дату звільнення; стягнути з Інституту агроекології і природокористування НААН України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 80 118 грн 58 коп., та 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року касаційну скаргу Інституту агроекології і природокористування НААН України задоволено, рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду касаційної інстанції і залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року, від 11 квітня 2012 року та від 16 жовтня

2013 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_4 законно та обґрунтовано був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, звільнення його з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України відбулося з підстав та за процедурою, які встановлені законом.

У наданих заявником для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року суд касаційної інстанції, залишаючи без змін судове рішення, погодився із висновком про те, що звільнення позивача на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України не може бути визнано законним за наявності встановленого факту незаконності попередніх наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

- ухвалі від 11 квітня 2012 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду й направляючи справу на новий розгляд, виходив із того, що судом не було з'ясовано який дисциплінарний проступок вчинив позивач, за що його було звільнено з роботи;

- ухвалі від 16 жовтня 2013 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду й направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що судом не було належним чином перевірено всі обставини, з якими відповідач пов'язував звільнення позивача з роботи.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які викладені в заяві не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 1 статті 355 ЦПК України, для перегляду судових рішень.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Національної академії аграрних наук України Інституту агроекології і природокористування, третя особа - територіальна державна інспекція праці у м. Києві, про визнання винесених доган незаконними, визнання звільнення незаконним, зміну формулювання причин звільнення, зміну дати звільнення, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко