Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчук Костянтин Петрович, на дії державного виконавця

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Савчука К.П., у якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Савчука К.П. щодо повернення боржнику публічному акціонерному товариству комерційному банку «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») розпорядженням № 411 511 21/26 як надлишково стягнутих грошових коштів у розмірі 59 770,05 грн, які входили до складу стягнутого рішенням суду на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 334 487, 04 грн; зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Савчука К.П. у повному обсязі виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року та виданий на виконання рішення суду виконавчий лист № 761/17479/13 від 06 грудня 2013 року, відповідно до якого він є стягувачем, а ПАТ «КБ «Надра» - боржником, достягнувши із ПАТ «КБ «Надра» грошові кошти у розмірі 59 770,05 грн.

Скаргу мотивовано тим, що на виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення із ПАТ «КБ «Надра» на його користь суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 334487,04 грн та вихідної допомоги - 18534, 42 грн.

Проте замість суми, яка підлягає стягненню у розмірі 334487, 04 грн, державний виконавець перерахував лише 274 716, 99 грн, а решту 59 770, 05 грн, які входили до складу суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, розпорядився повернути боржнику як надлишково стягнуті за виконавчим листом, посилаючись на ч. 8 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», що не узгоджується із вимогами закону.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука К.П. щодо повернення боржнику ПАТ «КБ «Надра» розпорядженням № 411 511 21/26 як надлишково стягнутих грошових коштів у розмірі 59 770,05 грн, які входили до складу стягнутого рішенням суду на користь заявника середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 334 487, 04 грн.

Зобов'язано старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Савчука К.П. у повному обсязі виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року та виданий на виконання рішення суду виконавчий лист № 761/17479/13 від 06 грудня 2013 року, достягнувши із ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 59 770, 05 грн, які входили до складу стягнутого на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 334 487,04 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що на виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення із ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 334487,04 грн та вихідної допомоги - 18534, 42 грн.

Суму у розмірі 18534, 42 грн перераховано ПАТ «КБ «Надра» стягувачу за платіжним дорученням № 122676465 від 27 грудня 2013 року. Із коштів у розмірі 334487, 04 грн, перерахованих із рахунку боржника на депозитний рахунок відділу виконавчої служби на виконання рішення суду в іншій частині, державний виконавець перерахував 274 716, 99 грн стягувачу, а решту 59 770, 05 грн розпорядженням № 411 511 21/26 від 17 лютого 2014 року повернув боржнику для їх подальшого перерахування на користь держави як податок з доходів фізичних осіб.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Згідно ст. 163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента за податком на доходи фізичних осіб є зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 164.2. ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Заробітна плата для цілей розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом (п. 14.1.48. ст. 14 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній станом на день видачі виконавчого листа редакції) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та абзацом другим частини другої статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом).

Таким чином, дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду, у тому числі про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, здійснюються у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, а отже і рішенням суду.

Рішення суду про стягнення 334487,04 грн. не містить висновку щодо оподаткування стягнутої суми, сторони та державний виконавець за роз»ясненням рішення суду не зверталися.

За таких обставин суди дійшли правильного висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко