РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/10992/15-ц

пр. № 2/759/4812/15

24 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 06 червня 1970 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 1998 році ОСОБА_2 виїхав з України до своєї Батьківщини - Республіки Ірак побачитись з хворим батьком, який згодом помер у 1999 році. Після того відповідач додому не повертався, шлюбно-сімейні відносини фактично припинились. ОСОБА_2 ніяких відомостей щодо себе не повідомляв, втратив будь-який зв'язок з сім'єю.

Позивач, повідомлений про розгляд справи належним чином, до суду не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, за останнім відомим місцем його проживання, а також через оголошення в газеті, а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами.

Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

06 червня 1970 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Палаці одруження було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 3475.

Від вказаного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причиною розпаду сім'ї стала тривала відсутність ОСОБА_2 в Україні, як наслідок окреме проживання подружжя та небажання відповідача в подальшому підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Подальше збереження шлюбу неможливе. Спорів матеріального характеру сторони не заявили.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач позовних вимог до суду про зміну прізвища на дошлюбне не подавала, отже суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1» після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 110, 112, СК України; ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 06 червня 1970 року в Палаці одруження, за актовим записом № 3475, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя