Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі - Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця», ВП «Тернопільська дирекція залізничних перевезень»,

ВП «Чортківська дистанція колії» до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ Державного земельного агентства у Теребовлянському районні, про часткове визнання незаконними та скасування рішень Теребовлянської міської ради та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на підставі вказаних рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року,

встановила:

У вересні 2013 року Тернопільська обласна прокуратура, діючи в інтересах держави в особі - Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця», ВП «Тернопільська дирекція залізничних перевезень», ВП «Чортківська дистанція колії» звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати та скасувати рішення Теребовлянської міської ради в частині безоплатної передачі земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на підставі вказаних рішень.

Позов мотивовано тим, що спірні земельні ділянки відносяться до земель транспорту, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, землекористувачем яких є залізниця. Вилучення ділянок у встановленому порядку у залізниці не проводилося, залізниця, як суміжний користувач, не погоджувала ні проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі, погодження на вилучення земельної ділянки не надавала.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення ради № 773 від 5 грудня 2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині безоплатної передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0013 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд й земельної ділянки площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Пилипа Орлика, 25 в

м. Теребовлі Теребовлянського району Тернопільської області. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, видані 15 лютого 2008 року на ім'я ОСОБА_4 на підставі зазначеного рішення ради та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо його державної реєстрації.

Визнано незаконним та скасовано рішення ради № 1126 від

14 лютого 2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині безоплатної передачі ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0094 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0016 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 3 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_7 на підставі згаданого рішення Ради, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо його державної реєстрації.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 3 жовтня 2006року на ім'я ОСОБА_7 на підставі рішення ради № 1126 від 14 лютого 2006 року, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо його державної реєстрації.

Визнано незаконним та скасовано рішення ради № 436 від 25 грудня 2003 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині безоплатної передачі ОСОБА_6 земельної ділянки площею

0,0649 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,1270 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 16 лютого 2005 року на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення ради № 436 від 25 грудня 2003 року, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо його державної реєстрації.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 16 лютого 2005 року на ім'я ОСОБА_6 на підставі згаданого рішення ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо його державної реєстрації. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявленого позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при передачі спірних ділянок у власність ОСОБА_6 Теребовлянська міська рада Тернопільської області не мала правових підстав розпоряджатися землею, яка передана у користування Львівської залізниці і відносилася до державної власності.

При наданні земельних ділянок ОСОБА_6 частина земель у Львівської залізниці у встановленому законом порядку не вилучалася.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від

12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова