У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 4 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Посилалася на те, що 27 листопада 2013 року між сторонами укладений кредитний договір № 401553445, відповідно до якого позивачці був наданий кредит в сумі 14 887,21 грн строком на один рік для купівлі товару, вказаного в специфікації до вказаного договору. Оскільки товар їй не був поставлений протягом 45 днів, як визначено договором, вона не повинна сплачувати кредитні кошти. Вважає, що відповідач повинен був забезпечити гарантії поставки товару, а оскільки товар не доставлений, спірний договір укладений внаслідок помилки та обману.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 4 березня 2015 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 добровільно погодилась укласти кредитний договір та здійснювала погашення кредитних коштів, відповідно до графіку погашення, що свідчить про її вільне волевиявлення на укладання договору та повне розуміння природи укладеного договору.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 4 березня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 4 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко