АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-6242 Головуючий у 1-й інстанції - Виниченко Л.М.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов'язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку виплати коштів та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов'язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку виплати коштів та моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.86-87).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представників відповідача, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно зі Статутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" є юридичною особою, предметом діяльності якої, серед іншого, є виконання будівельних, будівельно-монтажних, ремонтних, пуско-налагоджувальних робіт (а.с.56-57).

Наказом ТОВ "Будінсервіс" №04 від 1 лютого 2013 року затверджено штатний розклад товариства з 1 лютого 2013 року кількістю 11 посад та 18 штатних одиниць, у переліку яких посади плиточника та виконроба відсутні (а.с. 26, 27).

Позивачем не доведено факту перебування у трудових відносинах з ТОВ "Будінсервіс" ОСОБА_4, який надавав роботу ОСОБА_3, у тому числі на об'єкті по АДРЕСА_1, у м. Києві.

Обставини того, що ОСОБА_3 фактично було допущено до роботи керівними посадовими особами ТОВ "Будінсервіс", не доведені. Сам позивач пояснив, що він інженер-будівельник, документів на підтвердження спеціальності плиточника та/або плиточника-мозаїчника не має, гроші йому виплачували без фінансових відомостей, він виконував роботи на різних поверхах будівлі по АДРЕСА_1, скільки отримував не пам'ятає, про обсяги виконаних робіт документальних підтверджень не має, вартість оплати погоджувалася усно.

ОСОБА_3 не доведено суду факту виконання ним трудових обов'язків у відповідача, наказ про його прийняття на роботу не видавався, трудовий договір з відома уповноваженої особи відповідача з ним не укладався, що свідчить про відсутність трудових відносин між позивачем та ТОВ "Будінсервіс".

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом не застосовано до спірних правовідносин ч.4 ст. 24 КЗпП України, проведена невірна (одностороння) оцінка доказів, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд відхилив показання свідків та вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.76-79).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_3 також не навів таких обставин.

Районний суд у мотивувальній частині свого рішення обґрунтовано зазначив, що підстав вважати трудовий договір укладеним відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, немає, оскільки обставина, що ОСОБА_3 фактично було допущено до роботи керівними посадовими особами ТОВ "Будінсервіс", не доведена.

Показання свідків ОСОБА_5 та допитаного у якості свідка позивача обґрунтовано відхилені районним судом, оскільки жодного письмового доказу на підтвердження факту допуску до роботи, виконання певного обсягу робіт, отримання оплати за виконану роботу суду не надано.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга позивача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко