Номер провадження: 22-ц/785/213/15
Головуючий у першій інстанції Парій І. О.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" - ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 792 від 05 квітня 2007 року в сумі 17822 грн. 38 коп., -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до Миколаївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 792 від 05 квітня 2007 року в сумі 17822 грн. 38 коп. посилаючись на те, що між позивачем та ОСОБА_3 05 квітня 2007 року було укладено кредитний договір.

Відповідно до умов кредитного договору №792 від 05 квітня 2007 року ВАТ "Держаний ощадний банк України в особі керуючого філією Миколаївське відділення №7285 ВАТ "Ощадбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк") надало ОСОБА_3 кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% на рік.

За умовами договору ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит та проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з обумовленим в договорі графіком. Останній платіж він повинен був здійснити 04 квітня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 792 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 1 до кредитного договору.

Також для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 79 між банком та ОСОБА_5 05 квітня 2007 року було укладено договір поруки № 2 до кредитного договору.

АТ "Державний ощадний банк Україна" належним чином виконало свої зобов'язання за кредитним договором. Невиконання умов договору відповідачами призвело до заборгованості, яка станом на 06.12.2013 року становила 17822,38 грн.., в тому числі: прострочений основний борг по кредиту 7465,09 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 5553,03 грн.; пеня 4804,26 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити у повному обсязі, а також стягнути судові витрати.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ "Державний ощадний банк України" суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено що Відповідно до п 1.1 кредитного договору № 792 від 05.04.2007 року, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 15000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти належним чином використати та повернути кредит у сумі 15000,00 грн. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 22% річних у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник ОСОБА_3 зобов'язаний повернути кредит у сумі 15000,00 грн. і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 не виконував у зв'язку з чим банк змушений був звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором .а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи спір по суті районний суд дійшов висновку ,що позовні вимоги банку не підлягають задоволенню, оскільки сплив строк позовної давності щодо пред'явлення вимог до відповідачів.

Однак з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Розгляд справи у суді проводився у заочному порядку, тому у банку була відсутня можливість пояснити причини пропуску позовної давності, але вважає за необхідне навести свої доводи щодо цього в апеляційному провадженні.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1,3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до меморіального ордеру № 12519731 від 22.07.2011 року, останній платіж ОСОБА_3 здійснювався 22.07.2011 року у сумі 200,00 грн., що свідчить про визнання ним свого боргу.

Отже, строк позовної давності є перерваним, у зв'язку з визнанням боржником свого боргу шляхом здійснення часткового погашення кредитної заборгованості.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 792 між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладені договори поруки № 1 і № 2 від 05.04.2007 року.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 17.10.2014 року відмовлено у стягненні заборгованості також з поручителів. В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, мотивуючи відмову у стягненні заборгованості з поручителів, посилався на те, що згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не придавить вимоги до поручителя.

Згідно п. 3.1, 3.2 договорів поруки № 1 і № 2, поручителі відповідають по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що солідарні боржники (поручителі) залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю, то строк позовної давності у три роки розповсюджуються на боржника та поручителів.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що викладені обставини судом з'ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" за викладених обставин підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства "Ощадбанк" - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_4, видана ВГІРФО УМВС України в Одеській області 12 червня 2003 року, зареєстрованого в АДРЕСА_2, ІП № НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_6, виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, 22 грудня 1997 року (ІП № НОМЕР_2) зареєстрованого АДРЕСА_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 паспорт НОМЕР_5, виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 06 серпня 2002 року (ІП № НОМЕР_3), зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь АТ "Ощадбанк" інд. 65014, м. Одеса, вул.. Базарна - 17 - 17822,38 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять дві) грн.. 38 копійок суми боргу за кредитним договором № 792 від 05 квітня 2007 року та суми судового збору - по 121,80 грн. з кожного на користь позивача.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

І.А. Артеменко