Провадження № 2/522/7954/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«11» грудня 2015 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Булата В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за депозитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суми внеску у розмірі 1075,0 доларів США, а також 3 відсотків річних у розмірі 32,25 доларів і індекс інфляції у розмірі 24707,52 гривень, посилаючись на такі обставини. 08.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір заява № 328823/80907/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші». Сума вкладу за вказаним договором складала 4000,0 доларів США зі строком дії з 08 жовтня 2014 року по 08 січня 2015 року та зі сплатою 12,50% річних. У зазначені строки відповідач свого обовязку з повернення суми депозиту не виконав, та на сьогоднішній день сума коштів, яка належить до сплати відповідачем на користь позивача складає 1075,0 доларів США.

Ухвалою суду від 11 грудня 2015 року подану позивачем 06 жовтня 2015 року уточнену позовну заяву повернуто позивачу. Таким чином, предметом розгляду у цьому провадженні є подана 21.07.2015 року первинна позовна заява.

Представник відповідача надав суду заяву, якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з огляду на їх необґрунтованість, надавши при цьому виписку по особовому рахунку позивачки, згідно із яким відповідачем у повному обсязі сплачено позивачу суму депозиту.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів, пояснень сторін, їх представників.

08.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір заява № 328823/80907/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші».

Згідно п.1,2 зазначеного договору сума вкладу за вказаним договором складала 4000,0 доларів США зі строком дії з 08 жовтня 2014 року по 08 січня 2015 року та зі сплатою 12,50% річних

Відповідно до п.6 договору відповідач зобовязаний на вимогу позивача повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним позивачу в день, наступний за останнім днем строку внеску.

Згідно виписки по особовому рахунку, наданому позивачем, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 1175,01 доларів США.

Втім, згідно наданої відповідачем виписки по особовому рахунку за період з 18.11.2015 року по 19.11.2015 року вихідний залишок рахунку ОСОБА_1 дорівнює «0», що свідчить про повернення відповідачем суми депозиту позивачу у повному обсязі.

За наведених підстав твердження позивача щодо неналежного виконання відповідачем умов депозитного договору в частині повернення суми депозиту спростовується наданими представником позивача, з огляду на що суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими.

Судом додатково враховано, що відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За правилом п. 6 ч.1 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (ч. 6 ст. 36 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону, що є додатковою самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Судом враховано, що ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у звязку із чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.2, 36, 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність», СУД

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

11.12.2015