№пр.2/521/1788/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд
Позивач, ОСОБА_1 26.12.2014 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у загальному розмірі 64 000,00 ( шістдесят чотири тисячі) гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.06.2010 року між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого відповідачем було отримано грошову суму у розмірі 64 000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення 27.12.2011 року. Відповідач протягом дії договору, не здійснював обумовлені договором повернення наданої грошової суми щомісячними платежами у розмірі 3 555,00 грн., чим порушив взяті на себе договірні зобов*язання. З метою відновлення свого порушеного права, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в тому числі в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності або заперечень стосовно предмету позову до суду не надав.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 26.06.2010 року між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого відповідачем було отримано грошову суму у розмірі 64 000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення 27.12.2011 року.
Згідно ч.1ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Аналіз частини другої статі 1047 ЦК України свідчить про те, що на підставі укладеного між сторонами договору позики, між ними виникли зобов'язальні правовідносини.
Факт передачі грошових коштів у сумі 64 000,00 гривень відповідачу та його обов'язок повернути їх, обумовлені п. 1.1 договору, підтверджується особистими підписами сторін у договорі позики від 26.06.2010 року, а також підписами свідків, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Відповідно до договору позики, відповідач повинен був дотримуватись графіку повернення суми боргу, шляхом здійснення, обумовленим договором повернення наданої грошової суми щомісячними платежами у розмірі 3 555,00 грн. тобто протягом дії договору, ОСОБА_2 постійно порушував порядок повернення грошових коштів.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У порушення прийнятих на себе зобов'язань до теперішнього часу відповідач не повернув суми позики. На вимогу позивача про повернення позики, відповідач ухиляється, тому відповідно до ст. 610, 1049 ЦК України, порушує умови виконання зобов'язання.
За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.
Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому стягненню з відповідача підлягають 640,00 гривень, згідно платіжного доручення №44-1385 від 26.12.2014 року.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
За таких обставин, керуючись принципами недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд стягує з відповідача суму боргу, а також понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 612, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Малиновским РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 065.08.2003 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 64 000,00 ( шістдесят чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Малиновским РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 065.08.2003 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Буран