У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), обґрунтовуючи його тим, що 01 серпня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» № 627279/2013 (в національній валюті), відповідно до п. 1.3 якого сума початкового вкладу складає 205 000 грн, з відсотковою ставкою 18 % річних для першого строку дії вкладу. Зазначав, що відповідно до умов договору, 01 листопада 2013 року він збільшив суму вкладу на 9 119 грн, а 21 січня 2014 року - на 10 100 грн. Таким чином, загальна сума його вкладу за договором № 627279/2013, з урахуванням поповнень складала 224 299 грн. За умовами п. 1.7 зазначеного договору датою вимоги повернення вкладу є 01 листопада 2013 pоку, тобто строк дії вкладу 3 місяці. При цьому, датою вимоги пролонгованого вкладу є перший день по закінченню кожного наступного строку. Крім того, позивач зазначав, що 30 листопада 2014 року до договору № 627279/2013 було укладено додаткову угоду № 1, згідно з п. 1 якої сторони встановили, що у тексті договору, а також в усіх додаткових угодах до нього, вважати такими, що призупинили свою дію всі умови щодо можливості автоматичної пролонгації вкладу. Позивач вирішив припинити дію вищевказаного договору та повернути вклад, проте відповідач відмовив у поверненні суми вкладу та відсотків. З метою пролонгації договору № 627279/2013, 07 серпня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 831145/2014, відповідно до п. 1.3 якого сума початкового вкладу склала 220 000 грн з відсотковою ставкою 22,5 % річних на перший місяць розміщення вкладу та зі стандартною ставкою на наступні місяці. Згідно з умовами п. 1.7 договору № 831145/2014 датою вимоги повернення вкладу є 07 вересня 2015 року, а датою вимоги пролонгованого вкладу є перший день по закінченню кожного наступного строку. Позивач зазначав, що відповідно до п. 1.6 договору № 831145/2014 при достроковому закритті вкладу відсотки за вкладом нараховуються/перераховуються у повном обсязі за кожен повний місяць дії вкладу. За кожен неповний місячний строк дії вкладу - за відсотковою ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу. У серпні 2014 року з метою повернення суми вкладу позивач звертався до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відповідними заявами, проте відповідачем вклад не повернуто та відсотки не сплачено. У зв'язку із зазначеним, ОСОБА_3 остаточно просив стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 118 661 грн 31 коп., у тому числі: заборгованість за вкладом - 116 250 грн 17 коп., 3 % річних - 650 грн 96 коп. та інфляційні втрати - 1 760 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 118 661 грн 31 коп., з яких: 116 250 грн 17 коп. - сума вкладу, 650 грн 96 коп. - 3 % річних, 1 760 грн - інфляційні втрати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім того, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ураховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують. Так, задовольняючи позов ОСОБА_3, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь позивача грошових коштів, оскільки за договором банківського вкладу, в силу статті 1060 ЦК України, вкладник вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу в будь-який момент, а банк, отримавши таку вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не було досліджено обставини справи, є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіній Марині Анатоліївні строк на касаційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова