АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/4240/15 Головуючий 1-ї інстанції - Шуліка Ю.В.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про списання заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про списання заборгованості, посилаючись на те, що 14 травня 2008 року у її квартирі АДРЕСА_1 було встановлено лічильник газу Калус- 2000-U.

У липні 2008 року між нею та ВАТ «Харківміськгаз» по газопостачанню та газифікації було укладено договір «Про надання населенню послуг з газопостачання». Сплата за використаний газ відбувалась за даними лічильника відповідно цього договору.

У серпні 2013 року їй було направлено претензію про необхідність сплатити суму заборгованості в розмірі 1 165,52 грн. Під час з'ясування моменту виникнення цієї заборгованості було встановлено, що вона виникла до моменту встановлення лічильника, тобто до 14 травня 2008 року. З цього приводу вона звернулась до Голови правління ПАТ «Харківміськгаз» з вимогою списати заборгованість перед відповідачем у зв'язку зі спливом строку позовної давності, на що у липні 2014 року отримала відповідь про відмову в списанні заборгованості та у вересні 2014 року вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ на суму 1 152,55 грн. з попередження припинити газопостачання.

З отриманих нею відомостей про нарахування та сплату, заборгованість склала 1 189,05 грн., яку вона вважає такою, що підлягає списанню з особового рахунку у зв'язку зі сплином позовної давності.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки законодавством не передбачено такий спосіб захисту права, як списання заборгованості за спливом строків позовної давності.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням вимог процесуального закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для списання заборгованості по сплаті послуг з енергопостачання немає, оскільки такий спосіб захисту як списання заборгованості за послуги з газопостачання та газифікації чинним законодавством не передбачено.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 і Харківміськгаз здійснювало забезпечення зазначеної квартири з газопостачання.

12.07.2008 року між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заборгованість ОСОБА_1 за послуги з газопостачання на 30.07.202014 року становить 1189,05 грн., яка виникла станом на 14.05.2008 року внаслідок того, що позивачка невчасно та неповністю сплачувала нарахування за надані послуги з газопостачання (а.с.9).

За змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійсненні господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з вимог Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок № 50/17/1265 відкритий на ім'я ОСОБА_1 в ПАТ «Харківміськгаз» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь - яких сум є право кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту вимог статей 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов'язання відповідача щодо списання заборгованості за оплату послуг з водопостачання та водовідведення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

Із тексту позовної заяви вбачається, що позов до неї відповідач про стягнення заборгованості не пред'являв.

Виходячи з наведеного та вимог закону судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки зазначений спосіб захисту чинним законодавством не передбачено.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія відповідно до ст. 308 ЦПК України вважає, що воно є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії