Апеляційний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Немировської О.В., Слюсар Т.А.

при секретарі Орленко Т.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

13.10.2014 позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 - фізичної особи підприємця про розірвання договору, відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона 12.12.2013 уклала договір із ОСОБА_7 - фізичною особою-підприємцем та придбала модельні італійські туфлі фірми Nando Muzi, арт. 8510, розмір 37/5, в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1, сплативши за товар 3635,00 грн. згідно товарного чеку. Оскільки товар виявився неякісним вона 26.12.2013 звернулася із письмовою заявою про повернення коштів за товар та отримала відмову.

Оскільки врегулювання спору у позасудовому порядку не відбулося, вона звернулася до суду за захистом порушеного права та з урахуванням збільшених позовних вимог від 20.03.2015 просила суд розірвати договір з відповідачем від 12.12.2013 та стягнути з відповідача на її користь 3635,00 грн. - вартість товару, 654,30 грн. - неустойку згідно п.4.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» (1% від вартості товару за кожен день прострочення усунення недоліку - за 18 днів), 1292,74 грн. - інфляційні втрати за період прострочення з 10.01.2014 по 20.03.2015 та 3% річних в сумі 129,96 грн. - згідно 4.2 ст.625 ЦК України (за 14 місяців прострочення), а всього - 5712,00 грн., а також 50000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Розірвано договір купівлі-продажу модельних італійських туфель фірми Nando Muzi, артікул 8510 від 12.12.2013, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 - фізичною особою-підприємцем.

Стягнуто з ОСОБА_5 - фізичної особи-підприємця на користь ОСОБА_3 3635 грн. в порядку відшкодування вартості товару та 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 - фізичної особи-підприємця на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства України та підлягає перегляду (зміні) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 292,74 грн. - суми інфляційного збільшення, 129,96 грн,- три проценти річних від простроченої суми за чотирнадцять місяців прострочки виконання зобов'язання по поверненню грошових коштів та 47 000 грн. за відшкодування моральної шкоди. Просила в цій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_4 - представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 також подала на рішення суду апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність. При цьому зазначала, що дійсно мало місце між сторонами договору купівлі-продажу товару (модельного взуття). Але у зв'язку з тим, що вказаний позивачем недолік проданого товару не є істотним, вимоги про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди є незаконним, а дії відповідача по безоплатному усуненню недоліків товару є достатніми та виконаними своєчасно на вимогу покупця. А тому, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття товару неналежної якості та вимога покупця про відмову від договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, є обов'язком продавця. Крім того, позивач відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» має право на безоплатне усунення недоліків товару протягом 14 днів з дня їх пред'явлення. А в разі виявлення недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Оскільки відповідач не довів суду та не надав належних та допустимих доказів з приводу того, що виявлені повторювані недоліки товару (жіноче взуття) виникли з вини позивача, суд прийшов до висновку, що договір купівлі-продажу підлягає розірванню із стягненням з відповідача вартості товару 3635 грн. та компенсації у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду дивлячись на таке.

При ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Так, 12.12.2013 позивач ОСОБА_3 уклала договір із ОСОБА_7 - фізичною особою-підприємцем- відповідачем купівлі-продажу товару відповідно до якого придбала у відповідача модельні італійські туфлі фірми Nando Muzi, арт. 8510, розмір 37/5, в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходився за адресою по АДРЕСА_1, сплативши за товар (туфлі) 3635,00 грн. згідно товарного чеку (а.с.7).

26.12.2013 позивач подала власнику магазину - відповідачу заяву про повернення коштів за товар неналежної якості (розірвання договору), посилаючись на те, що після першого одягнення туфель від них відлетіло три оздоблювальних камінці Swarovski; в даній заяві-вимозі позивачка зазначила причину повернення - наявність недоліку, виявленого в період гарантійного строку; оскільки каміння покриває всю поверхню даного модельного взуття і при випадінні утворює білі металеві пробіли, що робить зовнішній вигляд взуття незадовільним та , унеможливлює його подальше використання за призначенням (а.с.8).

Листом від 30.12.2013 на звернення позивача відповідач відмовилась повертати кошти - розірвати договір та запропонувала провести ремонт взуття за рахунок відповідача - в порядку усунення недоліку товару, виявленого в період гарантійного строку.

Згідно листа від 12.01.2014 позивач відмовилась від проведення ремонту, а також наполягала на проведенні незалежної експертизи в її присутності та передала туфлі продавцеві магазину згідно акту прийому-передачі товару від 14.01.2014.

На звернення позивача від 17.03.2014 до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (Інспекція), останньою було встановлено, що магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 не знаходиться за попередньою адресою, в зв'язку з чим Інспекція була позбавлена можливості здійснити перевірку магазину відповідача та вжити відповідних заходів.

За таких обставин, позивач 28.04.2014 звернулася до відповідача з вимогою про безоплатний ремонт (в її присутності) та повернення туфель (а.с. 1 8). на що отримала відповідь-погодження від 20.05.2014 (а.с.19) і цього не заперечували сторонни в судовому засіданні.

31.05.2014 після ремонту взуття (туфель), його було доставлено позивачу за місцем проживання, але під час перевірки усунення недоліків та примірки туфель було встановлено повторне виявлення недоліків і взуття повернуто відповідачу, де воно знаходиться і по теперішній час, чого не заперечувалося сторонами. Відповідач намагалася усунути недолік, але зробити це не вдалося.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів" встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Права та обов'язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені ст. 8 цього Закону. Так, згідно з ч.1 цієї статті у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника).

Згідно ч. 2, п.1 ст.678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право у разі істотного порушення вимог щодо якості товару, у тому числі виявлення недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Статтею 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару, покупець має право, крім іншого, викладеного у даній статті, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що вимоги позивача в частині розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача сплаченої вартості товару є законними, обґрунтованими, оскільки відповідачем були порушені права позивача, гарантовані йому положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

П. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції зі змінами внесеними Законом України від 19 травня 2011 року №3390-ІV «Про відповідальність за шкоду завдану внаслідок дефекту в продукції» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що позивач у відповідності до вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, довела наявність підстав для задоволення її позову в частині відшкодування моральної шкоди відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися із визначеним розміром моральної шкоди судом першої інстанції у 3000 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов'язок по його відшкодуванню у розмірі 3 000 грн. на відповідача, суд першої інстанції достатньо не врахував межі заявлених позовних вимог та характер завданих моральних страждань.

Зваживши на наведене, та враховуючи характер завданих моральних страждань, судова колегія вважає , що розмір моральної шкоди судом першої інстанції визначений не правильно. А тому, рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди підлягає зміні із зменшенням розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 3000 грн. до 500 грн. Правові підстави до стягнення з відповідача на користь позивача, як того просила позивач, у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., відсутні.

В іншій частині рішення суду є законним та обгрутованим і правових підстав до його скасування та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Доводи позивача щодо незаконності рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 292,74 грн. - суми інфляційного збільшення, 129,96 грн,- три проценти річних від простроченої суми за чотирнадцять місяців прострочки виконання зобов'язання по поверненню грошових коштів, то вони не можуть були прийняті до уваги виходячи з наступного.

Положенням ч.1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пред'являючи позов до суду обрала спосіб захисту своїх прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу та отримання вартості сплаченого товару, про що і було ухвалено рішення. Таким чином, на час ухвалення рішення суду між сторонами не існувало грошових зобов'язань, а відтак у суду першої інстанції не виникло підстав до задоволення позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі 1% вартості товару (п.9 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів"), а також - про відшкодування як збитків інфляційних втрат та 3% річних (ч.2 ст.625 ЦК України).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року про стягнення із ОСОБА_5 - фізичної особи-підприємця на користь ОСОБА_3 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши суму моральної шкоди з 3000 грн. до 500 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: