Справа № 381/5820/14 Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1058/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко
Категорія 1 10.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилалаючись на те, що в 2005 році він позичив двоюрідному брату ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 36 000 гривень. 10 червня 2006 році позивач одружився з відповідачкою. У 2008 році, потрапивши в ДТП, позивач отримав травму, внаслідок чого виникла необхідність в купівлі автомобіля для пересування в різних потребах. Тому брат у 2009 році повернув борг і за ці кошти був придбаний автомобіль, який було зареєстровано на дружину ОСОБА_1 Пізніше подружжя розлучилося і відповідачка, яка фактично та документально була власником автомобіля, відмовляється його повернути позивачу. Враховуючи викладене, позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль SKODA FELISIA, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль SKODA FELISIA, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмоу у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2006 року, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 27 лютого 2013 року про розірвання шлюбу. 30 травня 2009 року на ім»я відповідачки було придбано автомобіль SKODA FELISIA, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з положень ст. 392 ЦК України, відповідно до яких власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, та прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають судовому захисту, оскільки ним надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до положень ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що спірний автомобіль був придбаний за час шлюбу сторін, але за кошти, які належали позивачу особисто, тому відповідно до положень ст.. 57 СК України вказаний автомобіль є особистою приватною власністю позивача. При цьому суд послався на розписки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 41), як на докази належності коштів, за які був придбаний автомобіль, позивачу особисто.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки надані позивачем розписки про передачу ним у борг ОСОБА_3 коштів у сумі 36000 грн. у вересні 2005 року, тобто до шлюбу з відповідачкою, та повернення йому цих коштів ОСОБА_3 у травні 2009 року, відповідно до положень ст..ст. 58 - 59 ЦПК України не можуть визнаватись належними та допустимими доказами по даній справі, оскільки позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами і заінтересованими особами у результаті розгляду даної справи, розписки належним чином не посвідчені.

Інших доказів того, що спірний автомобіль придбаний за особисті кошти позивача, по справі не надано, тому відповідно до положень ст.. 60 СК України автомобіль визнається спільною сумісною власністю подружжя.

Частки сторін у праві власності на автомобіль відповідно до вимог ст..70 СК України є рівними.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про визнання права власності на спірний автомобіль за сторонами у рівних частках по ? за кожним.

Керуючись ст.ст.309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля SKODA FELISIA, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля SKODA FELISIA, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: