Справа №718/2231/15-ц
Провадження №2/718/1087/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 25.06.2014 року Кредитного договору № 490918812 відповідачу ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 26 123,02 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 26.06.2019 року. Відповідач ОСОБА_2 не виконує зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 25.08.2015 року становить 36 122,27 гривень, з яких: 25 526,93 гривень заборгованість за кредитом, 5 595,34 гривень заборгованість по відсотках, 5 000 гривень штраф, які просив стягнути з відповідача.

Представник позивача подала письмове клопотання про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 предявила зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, вказуючи, що ОСОБА_2 не ознайомлена зі змістом та істотними умовами кредитного договору, перша сторінка розділу 2 кредитного договору не підписана ОСОБА_2, оскільки кредитний договір не містить таких істотних умов, як детальний розпису сукупної вартості кредиту, з підстав, передбачених ст. 207, ч. 1 ст. 638 ЦК України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», просила визнати кредитний договір недійсним.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги по первісному позову підлягають в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_2 25.06.2014 року укладений Кредитний договір № 490918812, за яким відповідачу ОСОБА_2 с.В. надано кредит у розмірі 26 123,02 гривень зі сплатою 39,90% річних строком до 26.06.2019 року.

Згідно розрахунку станом на 25.08.2015 року загальна сума заборгованості становить 36 122,27 гривень, з яких: 25 526,93 гривень заборгованість за кредитом, 5 595,34 гривень заборгованість по відсотках, 5 000 гривень штраф.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором.

При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання.

Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК.

Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Права споживача в разі придбання ним продукції у кредит встановлені статтею 11 Закону, частина 5 якого передбачає, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими:1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Позивач ОСОБА_2 погодився з усіма умовами та підписала кредитний договір, прийняла до використання кредитні кошти.

Як було встановлено у судовому засіданні, відповідачем ОСОБА_2 підписано графік платежів за кредитним договором та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 встановлено, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів» .

З матеріалів справи вбачається, що сторони відповідно до положень ст.ст. 627, 628, 638 ЦК України шляхом вільного волевиявлення в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, про що свідчать їх підписи в кредитному договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на під ставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник відповідача не довела, що спірний договір кредиту містить умови, які є несправедливими та такими, що містять істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін і не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», не надала доказів, що оспорюваний кредитний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, оскільки умови договору на момент його укладення були погоджені сторонами при їх укладенні.

За наведених та встановлених судом обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається.

Враховуючи наведене, ст.ст. 203, 215, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 627, 628, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 61, 74, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490918812 від 25.06.2014 року у розмірі 36 122,27 гривень, з яких: 25 526,93 гривень заборгованість за кредитом, 5 595,34 гривень заборгованість по відсотках, 5 000 гривень штраф, та 1 218 гривень у відшкодування понесених по справі витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, від імені якої виступає ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: