Справа № 196/624/15-ц
№ провадження 2/196/324/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., за участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання. Відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч. 3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складає вимога про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до дня закінчення його навчання в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_3.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст. ст. 198-200 СК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: довідка Царичанської селищної ради №1761 від 29.05.2015 року про склад сім"ї, видана ОСОБА_2 (а.с.3); довідка №3941, видана 17 березня 2015 року Національним юридичним університетом імені ОСОБА_3 на ім"я студента 1 курсу ОСОБА_2 (а.с.4); свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 26.09.2003 року (а.с.5); квитанції до прибуткового касового ордера №6755 та №6756 від 05.09.2014 року (а.с.6); паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2 (а.с.7).

На обгрунтування позовних вимог у поданій заяві посилається на те, що відповідач в справі є його батьком, який проживає окремо, оскільки його батьки у 2001 році розлучилися.

У 2014 році він вступив до Національного юридичного університету імені ОСОБА_3 в м. Харкові і в даний момент навчається на першому курсі денного відділення Інституту підготовки кадрів для органів юстиції України на бюджетній основі. Батько сплачував аліменти на користь матері до досягнення ним повноліття.

Він проживає у гуртожитку університета, за проживання в якому його мати сплатила 3336,50 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Крім того, він постійно несе витрати на проїзд, харчування та на придбання навчальних посібників і інших канцелярських товарів, необхідних для навчання.

Його мати працює головним державним ревізором-інспектором Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ, проте їй складно одній утримувати його, нести витрати на квартиру та інше.

На підставі вищевикладеного та керуючись приписами ст. 199 СК України просить задовольнити його позовні вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, надіславши до суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність в зв"язку із здачею іспитів в університеті, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 заперечив у судовому засіданні проти позову в повному обсязі заявлених вимог, вважає позовні вимоги необгрунтованими.

Пояснив, що він являється інвалідом 1 групи "Б" з 01.10.2013 року із загальним захворюванням з порушенням функції опори і переміщення, потребує стороннього догляду. Його пенсія по інвалідності за останні 6 місяців складала: грудень 2014 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; січень 2015 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; лютий 2015 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; березень 2015 року - 1037,31 грн. з вирахуванням аліментів; квітень 2015 року - 1280,27 грн.; травень 2015 року - 1280,27 грн. Тобто доходи, які він отримує на даний час є незначними і не дають йому можливості сплачувати аліменти на навчання сина щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, а інших заробітків чи доходів від здійснення будь-якої іншої діяльності, в т.ч. як найманого працівника він не має.

Крім того вказав, що його захворювання не дають можливості ефективно працювати та отримувати доходи від здійснення якоїсь діяльності, оскільки більшість часу він витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою попередження та недопущення ускладнення чи прогресування захворювань. Більша частина коштів, які він отримує як інвалід 1 групи витрачаються саме на придбання ліків та препаратів медичного призначення, а також спрямовані на профілактику захворювань та необхідний відпочинок, що не дає об"єктивної можливості сплачувати аліменти на навчання позивача.

Також, звернув увагу на те, що на даний час він проживає у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також виховує і сина дружини Володимира, ІНФОРМАЦІЯ_2. В даний час його дружина ОСОБА_5 не працює, тому що не має змоги працевлаштуватись та перебуває на обліку в Царичанському центрі зайнятості як безробітна. Сукупна сума виплат, які отримала ОСОБА_5 з грудня 2014 року по травень 2015 року, перебуваючи на обліку в Царичанському РЦЗ, склала 1456,52 грн.

Зазначив, що позивач навчається в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_3 в м. Харкові на бюджетній основі, отримує стипендію, яка перевищує його пенсію по інвалідності. Мати позивача працює головним державним ревізором-інспектором Царичанського відділення Дніпродзержинської ОДПІ, має стабільну заробітну плату, крім того має у власності автомобіль, квартиру та житловий будинок. Таким, чином вважає, що матеріальне становище позивача та його матері є значно кращим порівняно з його матеріальним станом.

В зв"язку з вищевикладеним просив відмовити повністю позивачу ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідача, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає встановленими наступні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 являється батьком позивача в справі ОСОБА_2 і до повноліття сина виплачував на користь його матері аліменти на утримання сина. Сторони в даній справі проживають окремо.

На даний час ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до дня закінчення його навчання в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на приписи ст. ст. 198-200 СК України.

Об"єктивних доказів, підтверджуючих можливість відповідача ОСОБА_1 надавати таку матеріальну допомогу на період навчання позивач суду не надав, у позовній заяві не зазначив жодних даних про те, чи має відповідач у даній справі будь-які доходи, не обґрунтував і не надав докази дати закінчення його навчання у навчальному закладі.

Як вбачається з доданих відповідачем до матеріалів справи доказів він на даний час ніде не працює, проживає у зареєстрованому 11.11.2008 року з ОСОБА_5 шлюбі, від якого вони мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також він виховує і сина дружини Володимира, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22-24).

Крім того, з доданої до матеріалів справи довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0046716 відповідач ОСОБА_1

є інвалідом 1 групи "Б" з 01.10.2013 року із загальним захворюванням з порушенням функції опори і переміщення, потребує стороннього догляду (а.с.19).

Його пенсія по інвалідності згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі від 15.06.2015 року №2130 за останні 6 місяців склала: грудень 2014 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; січень 2015 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; лютий 2015 року - 882,61 грн. з вирахуванням аліментів; березень 2015 року - 1037,31 грн. з вирахуванням аліментів; квітень 2015 року - 1280,27 грн.; травень 2015 року - 1280,27 грн. (а.с.21).

Позивач в справі навчається в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_3 в м. Харкові на бюджетній основі, отримує стипендію.

За викладених вище обставин, враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище як відповідача, так і позивача в даній справі, суд дійшов висновку про неможливість позивачем надавати матеріальну допомогу в період навчання позивача, а тому в задоволенніпозовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 відмовити в позові повністю до ОСОБА_1 про стягнення на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до дня закінчення його навчання в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З повним рішенням можливо ознайомитися 30 червня 2015 року.

Суддя Царичанського районного суду Ю.О.БОЙКО