Справа № 203/5643/15-ц
Провадження № 2/0203/1603/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

встановив:

05 жовтня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із позовом до ОСОБА_1 В обґрунтування зазначеного позову позивач зазначив, що 11 березня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № 0114-0402-0142 добровільного страхування транспортного засобу, у відповідності до якого позивачем застраховано транспортний засіб ОСОБА_2 легковий автомобіль НОМЕР_1. 28 жовтня 2013 року в м. Дніпропетровську на пр. Пушкіна, 24, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 04 грудня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська винесено постанову, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та здійсненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 11 листопада 2013 року на замовлення позивача було проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено звіт № 69/10/13, згідно якого вартість матеріального збитку завданого при ДТП власникові автомобіля НОМЕР_1 становить 7 150,51 грн. Відповідно до рахунку фактури № 5529 від 18 жовтня 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 9 163,44 грн. 09 січня 2014 року платіжним дорученням №14803 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 584,44 грн., відповідно до страхового акту, умов договору страхування. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 кошти в порядку регресу в розмірі 8 584,44 грн. та стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-3)

Позивач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, подав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без участі його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.61)

Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.а.с.51,53-55,58,60).

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна М.О. від 04 грудня 2013 року, ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладене остаточне адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. (а.с.8)

Вказаною вище постановою встановлено, що ОСОБА_1 17 жовтня 2013 року, близько 15 години 20 хвилин, в порушення вимог п.2.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Шевроле Лачеті» днз. АЕ 6915 ВН по пр. Пушкіна, 24 в м. Дніпропетровську, з явними ознаками алкогольного спяніння, при зміні напрямку руху праворуч скоїв зіткнення з автомобілем «Geely» днз. АЕ 8894 НС, під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.8)

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довідки №9285305 про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана відділом Державтоінспекції ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 17 жовтня 2013 року о 15 годині 20 хвилин сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля CHEVROLET ЛАЦЕТІ днз. АЕ 6915 ВН та автомобіля GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС. Зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС отримав механічні пошкодження бокової лівої частини. (а.с.6)

Згідно довідки підрозділу Державтоінспекції МВС виданій ОСОБА_2, про те, що 17 жовтня 2013 року о 15 годині 20 хвилини внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по пр. Пушкіна, 24 у м. Дніпропетровську, транспортним засіб GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС, отримав механічні пошкодження: лівої передньої двері, лівого переднього крила, лівого дзеркала. (а.с.5)

В зв'язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику автомобіля GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС, ОСОБА_2 з вини відповідача ОСОБА_1

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Цивільна відповідальність водія автомобіля GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», що підтверджується фотокопією договору №0114-0402-0142 від 11 березня 2013 року, добровільного страхування наземного транспорту. (а.с.14-23)

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

ОСОБА_2 скориставшись своїм правом подав відповідну заяву, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. (а.с.11)

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно висновку №69/10/13 про оцінку коштів матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу від 11 листопада 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власникові автомобіля GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС становить 7 150,51 грн. (а.с.25-42)

Відповідно до рахунку-фактури №5529 від 18 жовтня 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля GEELY СК 1.5 днз. АЕ 8894 НС склала 9 163,44 грн. (а.с.24)

Згідно наявного в матеріалах справи страхового акту №1775-1654/13 від 26 листопада 2013 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 8 584,44 грн. (а.с.9)

Страхове відшкодування в зазначеній сумі було перераховано ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рахунок ПАТ «Банк Восток», що підтверджується копією платіжного доручення №14803 від 09 січня 2014 року. (а.с.44)

Згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача із вимого про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, в який просив здійснити відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 8 584,44 грн. (а.с.47)

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» є обґрунтованими і відповідно до вимог чинного законодавства підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування в сумі 8 584, 44 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с.4), підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 5, 22, 25, 38, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993,1187,1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 36, 58-61, 88, 158, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», місцезнаходження 04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, , поточний рахунок 9882 в ПАТ КБ «Правекс Банк» МФО 380838 витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 8 584,44 (вісім тисяч пятсот вісімдесят чотири) гривні 44 копійки, судовий збір р розмірі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) гривень, а всього 9 802 (девять тисяч вісімсот дві) гривні 44 копійки.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.В. Єдаменко