Справа № 761/605/15-ц
Провадження №2/761/2478/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Колеснік М.П., Лазоришинець К.М.

за участю: позивача: - ОСОБА_1, представника Позивача - адвоката Мороза В.П., представника Відповідача - Шпак О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» про скасування наказів про відсторонення від виконання службових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (Позивач) до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» (Відповідач, КП «Керуюча дирекція Шевченківського району») про скасування наказів про відсторонення від виконання службових обов'язків та відшкодування моральної шкоди, в якій просив: - скасувати наказ №56 від 04.12.2014р. Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району»; - скасувати наказ №57 від 05.12.2015р. Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району»; - стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду у розмірі 50 000, 00грн.; - стягнути судові витрати.

У подальшому за заявою представника Позивача (а.с.31), яку підтримав і Позивач, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ухвалою суду від 20.05.2015р. були залишені без розгляду (а.с.141).

Позовні вимоги Позивач обґрунтовував тим, що з 2011р. він перебував на посаді заступника директора КП «Керуюча дирекція Шевченківського району». 05.12.2014р., як завжди, він прибув на своє робоче місце за адресою: м.Київ, вул.Туполєва, 18-в, де розташовані підпорядковані йому служби, їх виробнича база та склади, проте на вході до території його зустріли невідомі особи у камуфляжній формі, та повідомили, що йому заборонений доступ на території, яка ними охороняється. При цьому, як вказує Позивач, йому була видана не завірена копія наказу №56 від 04.12.2014р. та додаток до нього «Список працівників Комунального підприємства, які мають право перебування на території виробничої бази за адресою: м.Київ, вул.Туполева, 18-в, в якому прізвище «Герасимович» було відсутнє. З даного питання Позивач звернувся до в.о. комунального підприємства ОСОБА_4 та отримав відповідь, що наказом від 05.12.2015р. №57 його було відсторонено від виконання службових обов'язків та призначено перевірку. У подальшому - 08.12.2014р., як вказує Позивач, він знову прийшов на своє робоче місце забрати свої особисті речі, проте знову отримав відмову. На його вимогу надати офіційний документ, за яким його не пускають виконувати свої обов'язки, поза як він є матеріально відповідальною особою, він отримав копію наказу від 05.12.2014р. №57 «Про призначення службової перевірки». За пунктом 8 вказаного наказу створюється робоча комісія, без його участі, призначається інвентаризація матеріально-технічних цінностей.

Позивач вважає, що у Відповідача були відсутні підстави, передбачені ст.46 Кодексу законів про працю України, для відсторонення його від посади, а утворення та виключення його від участі у інвентаризації також є протиправним і грубим порушенням вимог п.1 розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України №879 від 02.09.2014р. «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань».

27.02.2015р., 07.05.2015р. та 12.05.2015р. представником Позивача - адвокатом Морозом В.П. через канцелярію суду були подані додаткові пояснення щодо заявлених позовних вимог (а.с. 27-29, 77, 132-134). Зокрема у додаткових поясненнях наголошувалось на тому, що не є правомірним і повідомлення Позивача про зміну робочого місця в день прийняття відповідного наказу, оскільки це зумовило проблеми з виконанням ним службових обов'язків, створивши ряд незручностей та перешкод в їх реалізації. У преамбулі оскаржуваного наказу №57 Відповідача не вказано, яке саме грубе порушення було допущено Позивачем, в чому воно полягає, не зазначено причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) Позивача та негативними наслідками, інвентаризація матеріальних цінностей ліфтової та аварійно-диспетчерської служб проводилась 08.12.2014 за відсутності Позивача, а з її результатами його ознайомлено не було. Також наголошено на тому, що фактично Позивача відсторонено від роботи наказом №56 від 04.12.2014р., оскільки його робоче місце було за адресою: м.Київ, вул.Туполєва, 18-в, а в додатку до вказаного наказу його прізвище було відсутнє. Надані Відповідачем Акти від 05.12.2014р. та від 06.01.2015р. є неналежними та недопустимими доказами, оскільки Позивача з ними ознайомлено не було. Вказувалось і на те, що прокуратурою Шевченківського району м.Києва за заявою Позивача, на день подачі додаткових пояснень 27.02.2015р., ведеться досудове слідство щодо вчинення злочину керівництвом Відповідача відносно Позивача за фактом грубого порушення законодавства про працю. При цьому у судовому засіданні 07.05.2015р. до матеріалів справи приєднано і письмові пояснення самого Позивача (а.с. 79-81).

Представник Відповідача Шпак О.Л. у судовому засіданні 07.05.2015р. подала письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що викладені у позові обставини є недостовірними. Починаючи з жовтня місяця керівництво підприємства звернуло увагу на незадовільну роботу підпорядкованих Позивачу служб, а саме: служби по технічному та аварійному обслуговуванню ліфтів. Зокрема, вказувалось на те, що збільшилась кількість та частота зупинки ліфтів, необхідність термінової оплати рахунків на велику кількість деталей (запчастин), начебто для зміни пошкоджених частин, що призвело до перевитрат та матеріальних збитків, погіршились виробничі та планові показники в роботі підпорядкованого підрозділу, і це призвело до залишення працівників ліфтової служби без преміювання. За таких обставин керівництвом підприємства було прийнято рішення про призначення службової перевірки. З метою забезпечення належної охорони майна, матеріальних цінностей в складських та підсобних приміщеннях адміністративного будинку за адресою: м.Київ, вул.Туполєва, 18-в було укладено договір «Про надання послуг щодо охорони майна та підтримання порядку», видано наказ №56 від 04.12.2014р. «Про організацію охорони та збереження майна», яким передбачена заборона доступу та перебування на території виробничої бази, адміністративних, господарських і складських приміщень сторонніх осіб та авто, за винятком тих, що безпосередньо обслуговують аварійно-диспетчерську службу та службу ліфтів. 04.12.2014р. Позивачу було повідомлено про необхідність з'явитись на 09.00год. ранку для ознайомлення з наказом. 05.12.2014р. по підприємству було видано наказ №57 «Про проведення службової перевірки», того ж дня Позивач був ознайомлений з наказами в приміщенні підприємства за адресою: м.Київ, вул.Білоруська,1 проте від підпису відмовився. 08.12.2014р. (понеділок) позивач на роботу не з'явився, причини неявки не повідомив, інвентаризація проводилась за відсутності Позивача, оскільки підприємство надає послуги з аварійного обслуговування житлового фонду (процес цілодобовий) і не було можливості чекати. Як виявилось Позивач перебував з 08.12.2014р. на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності, долученою самим Позивачем до справи. З результатами перевірки Позивач був ознайомлений при звільненні (оскільки це був його перший робочий день після лікарняного), але від підпису про ознайомлення відмовився. З 27.01.2015р. Позивач був звільнений з посади за угодою сторін - п.1 ст.36 КЗпПУ на підставі наказу від 26.01.2015р., з яким Позивач ознайомлений. Крім того в запереченнях звернуто увагу на те, що фактично Позивачу було змінено адресу місцезнаходження його робочого місця з адміністративного приміщення за адресою: м.Київ, вул.Туполєва, 18-в, на адміністративне приміщення (головний офіс підприємства) за адресою: м.Київ, вул.Білоруська, 1. При цьому вказала, що кримінальне провадження, розслідування якого проводилось Шевченківським РУ ГУ МВС України в м.Києві за ч.1 чт.172 КК України постановою від 22.02.2015р. закрито, а про здійснення розслідування якогось іншого чи цього ж провадження прокуратурою району Відповідачу не відомо.

На підтвердження позиції щодо правомірності видання наказів №56 від 04.12.2014р. та №57 від 05.12.2014р. представником Відповідача було надано до суду пакет документів, які приєднані до матеріалів справи (а.с.48-69).

У судовому засіданні Позивач - ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мороз В.П. позов підтримали та просили задовольнити.

Представник Відповідача Шпак О.Л. щодо позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились до розгляду справи, встановивши обставини справи та перевіривши і оцінивши відповідні їм докази суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Позивач працював на посаді заступника директора КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», що не заперечувалось сторонами.

Наказом Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» № 73 від 05.04.2013р. на ОСОБА_1, заступника директора підприємства, з 08.04.2013р. покладено повну відповідальність за виконання ліфтовою службою всіх організаційно-оперативних питань щодо своєчасного та якісного виконання обов'язків, покладених на ліфтову службу підприємства (а.с.142).

Права, завдання та обов'язки заступника директора визначені Посадовою Інструкцією, затвердженою 03.09.2012р., з якою, як вбачається з підпису, ОСОБА_1 ознайомлений, що не заперечувалось сторонами (а.с.143-145).

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014р. №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», зокрема п.25 визначено: перейменувати комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в м.Києві держаної адміністрації. За п.26 вказаного рішення комунальним підприємствам цього району визначено передати комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014р. При цьому п.28 Рішення КМР на районні в м.Києві державні адміністрації покладено вчинення певних дій у чотирьохмісячний строк з дати набрання чинності цим рішенням (а.с. 33).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб підприємців, дата видачі 11.02.2015р. визначено, що керівником комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (м.Київ, вул.Білоруська,1) є ОСОБА_4 (а.с.32).

04.12.2014р. в.о. директора КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» ОСОБА_4 видано наказ №56 «Про організацію охорони та збереження майна» (а.с.7-8). Вказаний наказ прийнято керуючись ст.65 Господарського кодексу України з метою забезпечення належної охорони майна, матеріальних цінностей та виробничої бази за адресою: вул.Туполєва, 18-в (адміністративного приміщення, складів, підсобних приміщень тощо). Даним наказом визначено: - 1.Головному інженеру ОСОБА_6 на підставі Договору від 04.12.2015р. №024/ОГП «Про надання послуг щодо охорони майна та підтримання порядку організувати та забезпечити цілодобову охорону і збереження усіх матеріальних цінностей та виробничої бази за адресою: вул.Туполєва, 18-в (адміністративного приміщення, складів, підсобних приміщень тощо); - 2.Заборонити доступ та перебування на території виробничої бази, адміністративних, господарських і складських приміщеннях, розташованих за адресою: вул.Туполєва, 18-в, будь-яких сторонніх осіб; - 3.Доступ на територію виробничої бази за адресою: вул.Туполєва, 18-в, адміністративні, господарські і складські приміщення дозволити виключно працівникам КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» згідно додатка 1.

При цьому в додатку №1 до Наказу №56 визначено Список працівників підприємства, які мають доступ та право перебування у приміщеннях та на території виробничої бази за адресою: вул.Туполєва, 18-в, серед яких прізвище Позивача (ОСОБА_1І.) відсутнє (а.с.9-12).

05.12.2015р. в.о. директора КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» ОСОБА_4 видано наказ №57 «Про призначення службової перевірки» (а.с.14-16). Вказаним наказом визначено: - 1.Призначити службову перевірку виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків, зокрема з організації роботи підпорядкованих служби ліфтів та аварійно-диспетчерської служби, а також роботи зі збереження та ефективного використання матеріальних цінностей, з проведенням інвентаризації матеріальних цінностей, наявних у виробничих приміщеннях КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за адресою: вул.Туполєва, 18-в; -2.Відсторонити від виконання службових обов'язків із збереженням заробітної плати терміном на один місяць (до 6 січня 2015влючно), на час проведення службової перевірки, заступника директора ОСОБА_1. Визначити актову залу КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за адресою: вул.Білоруська, 1, у м.Києві на час проведення перевірки робочим місцем заступника директора ОСОБА_1, робочий час згідно відповідних положень колективного договору з 9-00 до 18-00 з перервою на обід з 13-00 до 13-45…; - 3.Виконнаня обов'язків заступника директора на час проведення перевірки покласти на головного інженера ОСОБА_6.

При цьому пунктом 8 даного наказу було, зокрема визначено: Утворити робочу комісію із проведення службової перевірки виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків, зокрема з організації роботи підпорядкованих служби ліфтів та аварійно-диспетчерської служби, …, а також із збереження та ефективного використання цими матеріально відповідальними посадовими особами матеріальних цінностей, з проведенням інвентаризації матеріальних цінностей, у складі: ОСОБА_7 - перший заступник директора, голова комісії, ОСОБА_6 - головний інженер, заступник голови комісії, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 - члени комісії. Провести інвентаризацію матеріально-технічних цінностей аварійно-диспетчерської служби та служби ліфтів по кожній матеріально відповідальній особі зазначених служб, на збереженні яких знаходяться цінності, станом на 08.12.2014р., матеріально відповідальними особами визначити виконувачів обов'язків начальників відповідних служб - ОСОБА_15 та ОСОБА_13

За пунктами 9 і 10 Наказу, комісії результати роботи узагальнити у Акті довільної форми, інвентаризаційному акті та у вигляді пропозицій, максимальний термін роботи комісії визначено у один календарний місяць, не довше 06 січня включно, на головного інженера ОСОБА_6 покладено організацію та забезпечення охорони і збереження усіх матеріальних цінностей та виробничого об'єкта за адресою: вул.Туполєва, 18-в (адміністративного приміщення, складів і підсобних приміщень, тощо) (а.с.14-16).

Як вбачається з преамбули вказаного наказу від -05.12.2014р. його видано керуючись абзацами 1, 2, 3,4 ч.1 ст.1, пунктом 3) ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.46 Кодексу законів про працю України (далі КЗпПУ), у зв'язку із грубим порушенням посадовими особами комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району», відповідальними за організацію сталої роботи та функціонування служби ліфтів та аварійно-диспетчерської служби (відповідальний керівник - заступник директора ОСОБА_1, безпосередній керівник - начальник аварійно-диспетчерської служби ОСОБА_16), протягом серпня-вересня 2014р. показників виконання фінансових планів підпорядкованих служб (перевищення запланованих витрат з використання матеріалів), що призвело до невиплати премій працівникам зазначених служб та викликало значну соціальну напругу серед членів трудового колективу, враховуючи, що з 28 листопада по 05 грудня різко збільшилась кількість ліфтів, які зупинені по причині відсутності запасних частин, керуючись ст.65 Господарського кодексу України (а.с.14).

При цьому копіями наказів КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за липень-вересень 2014р. підтверджується, що у зв'язку з перевищенням планових витрат на утримання аварійно-дипетчерської служби та служби ліфтів робітникам, керівникам та іншим спеціалістам цих підрозділів премія не нараховувалась (а.с.50-55). Нормами Положення про преміювання робітників комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району», затвердженого у січні 2013р, зокрема абз.4, визначено, що у разі перевищення планових витрат на утримання структурного підрозділу у звітному періоді, премія за місяць не нараховується (а.с.49).

На підтвердження перевищення витрат аварійно-диспетчерською службою представником Відповідача надано копії документів щодо аналізу виконання фінансового плану аварійно-диспетчерської служби за січень-липень 2014р., січень-серпень 2014р., січень-вересень 2014р (а.с.56-58).

При цьому Позивач пояснив, що перевищення планових трат на роботу вказаної служби було обумовлено тим, що в житлових будинках на територію району почастішали випадки крадіжок механізмів управління ліфтів, зокрема котушок, які доводилось закупати. На підтвердження таких пояснень Позивачем надано ряд документів за період вересень-грудень 2014р. (актів, заяв, довідок повідомлень(а.с. 83-119), які свідчать про викрадення запчастин від ліфтів, а також рахунків-фактур, за якими проводилась закупівля запчастин, хоча оплата деяких так і не була проведена (а.с.120-122).

Представник Відповідача наголошувала на тому, що закупівля Позивачем запчастин до ліфтів здійснювалась за цінами, які, як свідчать порівняння видаткових накладних, зокрема за вересень 2014 та січень-лютий 2015р. були далеко не найнижчими, на підтвердження чого надала ряд таких документів (а.с.146-150). Також наголошувала на тому, що територіальним управлінням праці на підприємстві проводилась перевірка, яка порушень не встановила, разом з тим у долученні відповідної Довідки перевірки судом було відмовлено, оскільки з неї не вбачалось за який саме період проводилась така перевірка.

Нормами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» в редакції, яка діяла станом на грудень 2014р., і на які послався Відповідач при вищанні наказу від 05.12.2014р. №57, визначено суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення, а також терміни «безпосереднє підпорядкування», «близькі особи», «конфлікт інтересів», «корупційне правопорушення».

Цей Закон визначає основні засади запобігання і протидії корупції в публічній і приватній сферах суспільних відносин, відшкодування завданої внаслідок вчинення корупційних правопорушень збитків, шкоди, поновлення порушених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 46 Кодексу законів про працю України визначено: відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Положеннями ст.65 Господарського кодексу України, зокрема ч.5 передбачено: керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Порядок проведення інвентаризації визначений Положенням про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 за N 879 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 р. за N 1365/26142, яке застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності (крім банків), а також представництвами іноземних суб'єктів господарської діяльності.

За змістом п.1 розділу ІІ вказаного Положення для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія, склад осіб якої визначається керівником підприємства з урахуванням цього Положення. При цьому абзацом 5 вказаного розділу Положення визначено, що інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Разом з тим, п.4 Наказу «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань» від 02.09.2014р. визначено, що цей наказ набирає чинності з 01 січня 2015 року.

Фактично зі змісту оспорюваного наказу №57 вбачається, що Позивача було відсторонено не від роботи, а від виконання службових обов'язків із збереженням заробітної плати терміном на 1 місяць, визначенням робочого місця в приміщенні Відповідача за адресою: м.Київ, вул.Білоруська, 1, що є зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи.

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 24.12.1999р. N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив: «Якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП)».

05.12.2014р. працівниками КП «Керуюча дирекція Шевченківського району було складно Акт (виробнича база АВС та ліфтової служби м.Київ, вул.Туполева, 18-в), в якому вказано, що ніби-то ОСОБА_1 організував невстановлених осіб для виносу зі складів ліфтової та аварійно-диспетчерської служби різноманітних матеріальних цінностей (зокрема труб, запасних частин до ліфтів …, тощо), фактично відмовився пояснювати вказану ситуацію і залишив територію виробничої бази на власному автомобілі(а.с.59).

З 08.12.2014р. по 23.12.2014р. Позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності серії АГЗ №770796 (а.с.17-18).

Відповідачем копію наказу №57 від 05.12.2014р. для ознайомлення Позивачу було направлено листом, в якому висловлено прохання повідомити причини його відсутності на роботі з 08.12.2014р. адміністрацію підприємства. Згідно фіскального чеку лист направлено 10.12.2014р. (а.с.61).

Разом з тим, як зазначив сам Позивач у позові 08.12.2014р. він приходив на робоче місце і йому було видано для ознайомлення наказ №57 від 05.12.2014р. (а.с.3). Фактично такі ж пояснення надавала і представник Відповідача.

06.01.2015р. інвентаризаційною комісією складено Акт про результати проведеної інвентаризації матеріальних цінностей ліфтової та аварійно-диспетчерської служб, розташованих за адресою: м.Київ, вул.Туполєва, 18-в. Як вбачається зі змісту вказаного акту інформація щодо нестач та надлишків, наявності порушень відображена у відповідних матеріальних звітах та у службовій записці, відповідно до інвентаризаційних описів та балансових рахунків (а.с.60).

З вказаним Актом одразу після його складання, як вказували сторони, Позивач не ознайомлювався, оскільки перебував на лікарняному. Позивач був відсутній і під час проведення інвентаризації, оскільки як він сам зазначив починаючи з 08.12.2014р. перебував на лікарняному, що підтверджується зокрема листком непрацездатності.

13.01.2015р. на адресу Відповідача надійшло електронне повідомлення Позивача, в якому вказано, що він перебуває на лікуванні лікарні і просить по закінченні звільнити його з роботи за згодою сторін (а.с.62).

17.01.2015р. Відповідач направив на адресу Позивача лист, в якому вказав, що електронне повідомлення останнього щодо лікування та звільнення за згодою сторін розглянуто і запропоновано з огляду на положення п.1 ст.36 КЗпПУ після закінчення лікування особисто подати заяву та узгодити терміни звільнення (а.с.63).

Позивачем було складено заяву про звільнення його з посади за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ з 27.01.2015р. (а.с.64).

На підставі вказаної заяви Відповідачем видано наказ №28-к від 26.01.2015р., за яким ОСОБА_1 звільнено з 27.01.2015р. за угодою сторін - п.1 ст.36 КЗпПУ, а також визначено виплатити йому компенсацію за невикористану відпустку в кількості 11 днів та провести остаточний розрахунок (а.с.69).

Таким чином, починаючи з 28.01.2015р. трудові відносини між Позивачем та Відповідачем припинені.

Згідно з ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Трудові спори між працівниками та підприємствами, які розглядаються безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначені у ст.232 КЗпПУ.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом Позивач зазначив, що оспорюваними наказами Відповідача від 04.12.2014р. та від 05.12.2014р. порушуються його права, разом з тим в процесі розгляду справи правовідносини між Позивачем та Відповідачем були припинені з 27.01.2015р. у зв'язку зі звільненням за угодою сторін. Таким чином при розгляді справи не встановлено, які саме права Позивача після його звільнення саме за угодою сторін порушуються Відповідачем.

З матеріалів справи на час винесення рішення не вбачається, які саме права Позивача порушуються, не визнаються або оспорюються Відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки Позивача звільнено на підставі його заяви за угодою сторін і правовідносини між Позивачем і Відповідачем припинені, то Позивачем не доведено, яким чином оспорювані накази Відповідача порушують його трудові права, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 2, 3, 36, 46, 221, 222, 232, 233 Кодексу законів про працю України, з урахуванням п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 56-61, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» про скасування наказів про відсторонення від виконання службових обов'язків,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: