Провадження №2/686/5033/15
УХВАЛА

про відмову у визнанні позову

17 грудня 2015 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про розірвання договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про розірвання договору дарування. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25 березня 2012 року він та його дружина ОСОБА_4 подарували своїй доньці ОСОБА_3, належні їм на праві приватної власності частки квартири АДРЕСА_1 (по 1/3 частині кожний), про що був укладений відповідний договір дарування. В грудні 2014 року він дізнався про те, що відповідач бажає продати вказану квартиру. Зазначив, що вказана квартира має для нього велику немайнову цінність та дарували її лише з тим, аби в ній проживала донька та їх онуки. За таких обставин вважає, що відповідачем створюються умови безповоротної втрати дарунка, який має для нього велику немайнову цінність, у звязку з чим, посилаючись на положення ст. 727 ЦК України просить розірвати вказаний договір дарування.

В судове засідання надійшло письмова заява відповідача ОСОБА_3, в якій вона позов визнала у повному обсязі не заперечувала проти його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 зазначив, що дійсно ОСОБА_3 визнає вказаний позов та не заперечує проти його задоволення з підстав зазначених у позовній заяві. При цьому зазначив, що ОСОБА_3 справді намагалася розпорядитися, як належний власник, спірним майном проте після того, як її батьки (позивач та третя особа у справі) дізналися про це, між ними виник конфлікт та значно погіршилися стосунки. За таких обставин, аби уникнути зайвих конфліктів відповідач визнає цей позов.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. При цьому суд звертає свою увагу на те, що суд приймає визнання позову відповідачем лише у разі, якщо воно є вільним, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на предмет (позивачем ставляться вимоги щодо розірвання договору дарування в цілому, дарувальниками за яким був не тільки він, але й інша особа) та підстави заявленого позову суд приходить до переконання, що визнання відповідачем даного позову не відповідає вимогам закону, у звязку з чим суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем даного позову.

Керуючись ст.ст. 174 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у визнанні відповідачем ОСОБА_3 заявленого позову та продовжити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: