Справа № 640/8960/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до суддів апеляційного суду Полтавської області Одринської Т.В., Лобов О.А., Абрамова П.С. про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суддів

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 року до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до суддів апеляційного суду Полтавської області Одринської Т.В., Лобов О.А., Абрамова П.С. про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суддів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Дана позовна заява зареєстрована в системі документообігу «Д-3», як цивільна справа за № 640/8960/15-ц, н/п 2/640/2293/15, згідно протоколу автоматичного розподілу справ між суддями розподілена судді Губській Я.В., передана судді 21.05.2015 року.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до провадження, вважаю, що позов ОСОБА_1 від 20.05.2015 року підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань.

Згідно до положень статей 62, 126 і 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов*язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій з одночасним відшкодуванням шкоди, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Відповідно до статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Виходячи з приписів зазначених правових норм, звернення із окремим позовом до суду першої інстанції з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, неможливий, оскільки перевірка процесуальної діяльності судді в іншій спосіб ніж шляхом оскарження судових рішень в інстанційному порядку є неприпустимою та такою, що порушує встановлені в державі принципи правосуддя.

Тобто, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Аналогічна позиція з даного питання передбачена і нормами КАС України.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Аналогічну позицію було викладено у Пленумі Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Таким чином, дії судді вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя є процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно до ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позовна заява до суддів апеляційного суду Полтавської області, подана до Київського районного суду м. Харкова 20.05.2015 року з порушенням правил підсудності, оскільки даних про визначення підсудності судом вищої інстанції за правилами ч.1 ст. 108 ЦПК України за даної позовною заявою від 20.05.2015 року немає.

Згідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, якщо справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищевикладене, поданий ОСОБА_1 20.05.2015 року позов не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а тому суд відмовляє у відкритті провадження та повертає позовну заяву від 20.05.2015 року заявникові.

Керуючись ст.ст.121, 122, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до суддів апеляційного суду Полтавської області Одринської Т.В., Лобов О.А., Абрамова П.С. про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суддів та повернути позовну заяву від 20.05.2015 року заявникові ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня поставлення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя :