АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3782/15
Справа № 634/1008/13-ц Головуючий 1 інстанції: Нестеренко О.С.
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

за участю секретаря - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальності «Агрофірма Санрайз» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 травня 2007 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Санрайз» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 травня 2007 року, зобов'язання ТОВ «Агрофірма Санрайз» повернути йому земельну ділянку.

Свої вимоги мотивував тим, що він не підписував та не укладав з ТОВ «Агрофірма Санрайз» договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 травня 2007 року.

ТОВ «Агрофірма Санрайз» проти задоволення позову заперечувало, подало до суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що ОСОБА_3 в 2007-2014 роках особисто отримував в ТОВ «Агрофірма Санрайз» передбачену договором оренди плату, про що свідчать підписи позивача у відомостях на отримання орендної плати за 2007 - 2014 роки, що вказує на усвідомлення позивачем наявності договірних відносин з ТОВ «Агрофірма Санрайз».

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, просив задовольнити заяву про застосування строків позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що про наявність договору оренди належної земельної ділянки йому стало відомо лише 22.08.2013 року з відповіді ТОВ «Агрофірма Санрайз».

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди земельних ділянок виконувався сторонами по справі, посилаючись на надані суду відповідачем платіжні відомості про отримання позивачем орендної плати. Також судом вказано на сплив позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 10 квітня 2002 року №49 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 19 квітня 2001 року за №476, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 5,34 га., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багаточернещанської сільської ради Сахновщинського району Харківської області ( а.с. 5 - 7 ).

15 січня 2009 року за реєстровим №9 у Сахновщинському РВ ЦДЗК зареєстровано укладений договір оренди цієї земельної ділянки від 18.05.2007 року б/н між ОСОБА_3 і ТОВ «Агрофірма Санрайз» (а.с.8 - 11).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №11115 від 18.12.2014 року, рукописний напис в розділі Орендодавець на 4 сторінці Договору оренди земельної ділянки № б/н від 18.05.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Санрайз» виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним та набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України правочин повинен відповідати вимогам цивільного законодавства в момент його вчинення, а вчиненим правочин, що підлягає державній реєстрації, є з моменту такої реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди земельної ділянки. Відсутність хоча б однієї з цих істотних умов є відповідно до ч. 2 цієї ж статті підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним.

Зважаючи на те, що договір оренди земельної ділянки позивачем не підписувався, тобто, було відсутнє вільне волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору оренди, підстав для відмови йому у позові у суду першої інстанції не було.

В свою чергу, висновок суду першої інстанції щодо неодноразового прийняття орендної плати позивачем, що свідчить про вчинення останнім дій, спрямованих на схвалення ним договорів оренди, суперечить роз'ясненням абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, відповідно до якого виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, лише у серпні 2013 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання ТОВ «Агрофірма Санрайз» на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею суперечить нормам статті 261 ЦК України.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 22 квітня 2015 року по справі № 6-48цс15.

За таких обставин, є всі підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2, 309ч.1п.3,4, 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Санрайз» Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №б/н від 18 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Санрайз» Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований у Сахновщинському РВ ЦДЗК 15.01.2009 року №9.

Зобов'язати ТОВ «Агрофірма Санрайз» Новомосковського району Дніпропетровської області повернути ОСОБА_3 самовільно зайняту земельну ділянку, площею 5,34 га., яка належить ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 10 квітня 2002 року №49 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 19 квітня 2001 року за №476, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багаточернещанської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Стягнути з ТОВ «Агрофірма Санрайз» Новомосковського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 судові витрати понесенні при розгляді справи, а саме: 236,50 грн. - судового збору, 4784 грн. - витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді