Справа № 456/1992/15-ц
Провадження № 4-с/456/12/2015
УХВАЛА

іменем України

20 травня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бораковського В. М. ,

при секретарі Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк на дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 та дії начальника відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40564569,

встановив:

В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС Стрийського МРУЮ ОСОБА_1 перебувало виконавче провадження №40564569 з виконання виконавчого листа №2-404/11, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 23.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України заборгованості на загальну суму 3097,42 Євро. 20.04.2015р. державним виконавцем Гончар О. Б. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п.8.ч.1. ст. 49 та ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження. У мотивувальній частині даної постанови державний виконавець стверджує, що заборгованість боржником сплачена в повному обсязі згідно квитанції №96661455 від 16.04.2015р. Однак це не відповідає дійсності. 15.04.2015р. актом опису й арешту майна описано та передано на зберігання Банку в особі керуючого ТВБВ №10013/0188 ОСОБА_4 транспортний засіб SKODA Fabia Classic 1.2, державний номерний знак ВС0697AT. Того ж дня, зберігач уклав із ФОП ОСОБА_5 договір на зберігання даного автомобіля, вартістю послуг в розмірі 285,00 грн. в місяць. 16.04.2015р. ОСОБА_3 здійснив часткове погашення заборгованості згідно виконавчого документа на суму 2027,54 Євро та 11155,27 грн., що по курсу НБУ становить 484,08 Євро (разом - 2511,62 Євро). Таким чином, Боржник не забезпечив повне погашення боргу, передбаченого виконавчим документом, а державний виконавець не мав підстав виносити постанову про закінчення виконавчого провадження. Начальник відділу ДВС Стрийського МРУЮ ОСОБА_2, при затвердженні такої постанови, не перевірив правомірність і обґрунтованість її винесення. Також при винесенні даної постанови державним виконавцем не визначено повного розміру витрат виконавчого провадження, порушено порядок їх розподілу, та не забезпечена їх компенсація, чим порушено вимоги ст.ст.41, 43 Закону. Крім цього, в період, коли постанова про закінчення виконавчого провадження (а відповідно і рішення про скасування арешту на майно), не набрала законної сили, начальник відділу ДВС Стрийського МРУЮ ОСОБА_2, не перебуваючи у статусі державного виконавця, на підставі підписаного ним листа №09-20-9/3025 від 21.04.2015р., не повідомивши зберігача майна, в присутності боржника, з'явився до ФОП ОСОБА_5, який не є ні стороною, ні учасником виконавчого провадження, пред'явив вимогу та вилучив і відразу передав зазначений автомобіль боржнику, чим перевищив свої повноваження, порушивши права зберігача на відшкодування витрат за зберігання майна та порядок передачі майна.

В судовому засіданні представник філії ЛОУ АТ Ощадбанк скаргу підтримав, покликаючись на викладені у ній обставини, суду пояснивши, що заборгованість боржника перед банком складала 3097,42 Євро. Боржник на виконання виконавчого листа здійснив часткове погашення заборгованості на суму 2511,62 Євро, таким чином повністю вимоги виконавчого листа не виконано. Добровільні сплати коштів, які проводив боржник, були здійсненні ним на погашення додаткової заборгованості перед банком. Заборгованості в розмірі 3097,42 Євро, зазначеної у виконавчому листі, дане погашення не стосувалося. Крім цього, банком понесені витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, а саме по зберіганню майна боржника, які державним виконавцем не взяті до уваги та не забезпечено їх компенсація за рахунок коштів божника.

Крім цього представник визнав про те, що Довідка філії ЛОУ АТ Ощадбанк за №1699 від 03.12.2013р. про заборгованість ОСОБА_3 станом на 03.12.2013р. скеровувалась у ВДВС Стрийського МУЮ. Щодо понесення Банком додаткових витрат у звязку із збереженням автомобіля вважає, що мабуть Банк такі витрати у звязку із укладеним договором поніс, однак представити суду такі докази не може.

Представник ВДВС державний виконавець відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 проти задоволення скарги заперечила суду пояснивши, що 20.04.2015 року нею винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання згаданого виконавчого документа згідно п. 8 ч. 1 ст.49 ЗУ Про виконавче провадження, так як боржником ОСОБА_3 було повністю сплачено борг згідно кредитного договору №253 від 31.10.2006р., виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій. У ході проведення виконавчих дій 15.04.2015 року нею було складено Акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_3, а саме: автомобіля марки SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 р.в., реєстр.№ ВС0697АТ, який було передано на відповідальне зберігання представнику стягувача (за довіреністю) ОСОБА_6 У звязку із закінченням виконавчого провадження стягувачу було скеровано листа про здійснення передачі даного транспортного засобу його власнику, проте, зберігач майна відмовився здійснювати дану процедуру, що є порушенням законних прав та інтересів власника майна. Тому, у відповідності до ч.1 ст.50 Закону України Про виконавче провадження 21.04.2015 року начальником відділу ДВС Стрийського МРУЮ ОСОБА_2 та згідно ст.4 Закону України Про виконавче провадження було здійснено передачу згаданого транспортного засобу власнику майна ОСОБА_3 Вважає скаргу банку безпідставною і просить в задоволенні скарги відмовити.

Крім цього представник пояснила, що вказані скаржником можливі додаткові витрати на зберігання автомобіля не відносяться до витрат повязаних із виконавчим провадженням.

Представник ВДВС начальник відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечив суду пояснивши, що його дії щодо передачі майна боржнику відповідають вимогам Закону України Про державну виконавчу службу, оскільки відповідно до ст. 4 даного Закону він є державним виконавцем. Крім цього, при передачі боржнику транспортного засобу, який знаходився на автостоянці, ОСОБА_3 сплатив власнику автостоянки кошти за зберігання цього транспортного засобу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2012р. ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ Державний ощадний банк України в особі філії Стрийське відділення №6311 АТ Ощадний банк України заборгованість в розмірі 3097 євро 42 центи за рахунок звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіля марки SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов) №TMBPY 16Y27В452282, реєстраційний № НОМЕР_1, який переданий в заставу банку ОСОБА_3 згідно договору застави рухомого майна від 31.10.2006 року.

23.10.2013р. на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2012р. видано виконавчий лист №2-404/11.

Як вбачається з постанови державного виконавця від 05.11.2013р. виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-404/11, виданого 23.10.2013р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області, відкрито 05.11.2013р.

Згідно довідки філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк (ТВБВ №10013/0188) №1699 від 03.12.2013р., кредитна заборгованість у громадянина ОСОБА_3 згідно кредитного договору №253 від 31.10.2006р. непогашена. Заборгованість станом на 03.12.2013р. складає 2511,62 Євро, із них: заборгованість по кредиту 2027,54 Євро, пеня 484,08 Євро.

З акту опису й арешту майна від 15.04.2015р. вбачається, що на автомобіль марки SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, накладено арешт і передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_6

Як вбачається з договору №30/04 від 30.04.2014р. про надання послуг довготермінового зберігання автотранспортних засобів на автостоянці та додатковим договором №4 від 15.04.2015р. до договору №30/04, в порядку та на умовах, визначених цим договором ФОП ОСОБА_5 зобовязується надати ПАТ Державний ощадний банк України послуги автостоянки за адресою м.Стрий, вул. Львівська,146в для такого транспортного засобу: SKODA Fabia Classik 1.2, д.н.з. НОМЕР_2.

З довідки філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк (ТВБВ №10013/0188) №674 від 16.04.2015р. вбачається, що пеня в сумі 484,08 Євро відповідно до офіційного курсу становить 11155,27 грн.

Як вбачається з квитанцій від 16.04.2015р., ОСОБА_3 в погашення кредитного договору №253 від 31.10.2006р. згідно виконавчого листа сплатив АТ Ощадбанк 2027,54 Євро та 11155,27 грн.

З постанови державного виконавця від 20.04.2015р. вбачається, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-404/11, виданого 23.10.2013р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області закрито 20.04.2015р. у звязку з сплатою боржником заборгованості в повному обсязі.

Листом від 20.04.2015р. №09-20-9/3001 начальник відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 поінформував керуючого ТВБВ№10013/0188 філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-404/11, виданого 23.10.2013р., та попросив здійснити передачу транспортного засобу: автомобіля марки SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, реєстраційний №ВС0697АТ від зберігача ОСОБА_6 власнику майна ОСОБА_3

Листом від 21.04.2015р. №09-20-9/3025 начальник відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 попросив ПП ОСОБА_5 видати транспортний засіб: автомобіля марки SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, реєстраційний №ВС0697АТ власнику майна ОСОБА_3

Відповідно до ст. 4 ЗУ Про державну виконавчу службу відповідно до цього Закону державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень. Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 41 ЗУ Про виконавче провадження до витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату зберігання майна боржника.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2012р., судом видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відділу ДВС Стрийського МРУЮ Львівської області відкрито виконавче провадження 05.11.2013р. Довідкою №1699 від 03.12.2013р. стягувач - філія ЛОУ АТ Ощадбанк визначив розмір непогашеної боржником ОСОБА_3 заборгованості, яка підлягає стягненню станом на 03.12.2013р., в сумі 2511,62 Євро, тобто на час знаходження на примусовому виконанні виконавчого листа у відділі ДВС за кредитним договором №253 від 31.10.2006р.

15.04.2015р. державним виконавцем, на виконання згаданого виконавчого листа, описано та накладено арешт на майно боржника транспортний засіб SKODA Fabia Classik 1.2, 2006 року випуску, реєстраційний №ВС0697АТ та передано дане майно на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_6

16.04.2015р. боржником проведено погашення заборгованості перед стягувачем за кредитним договором №253 від 31.10.2006р. в сумі 2511,62 Євро.

Суд не бере до уваги покликання представника скаржника про наявність додаткової заборгованості боржника перед стягувачем за кредитним договором №253 від 31.10.2006р., оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і суду не надано жодного доказу на підтвердження таких даних. В той же час у матеріалах виконавчого провадження містяться квитанції боржника, які також долучені до матеріалів справи, про перерахунок коштів заборгованості стягувачу, розмір яких уточнив стягувач в довідці №1699 від 03.12.2013р.

Покликання представника заявника на не забезпечення державним виконавцем компенсації стягувачу понесених витрат виконавчого провадження у звязку з укладеним договором №30/04 від 30.04.2014р. про надання послуг довготермінового зберігання автотранспортних засобів на автостоянці та додатковим договором №4 від 15.04.2015р. до договору №30/04, між ФОП ОСОБА_5 та ПАТ Державний ощадний банк України, суд вважає безпідставними виходячи із наступного:

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 41 ЗУ Про виконавче провадження до витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату зберігання майна боржника.

Стягувач ні державному виконавцю, ні суду не представив жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій під час виконання вказаного виконавчого листа.

Крім цього виходячи із змісту ст. 41 ЗУ Про виконавче провадження, кошти виконавчого провадження складаються з витрат повязаних із примусовим виконанням виконавчих документів, під час вжиття відповідних заходів державним виконавцем відповідно до його повноважень у рамках закону Про виконавче провадження.

Державний виконавець при вжитті заходів щодо виконання вказаного виконавчого листа в межах своїх повноважень відповідно до Акту опису і арешту майна від 15.04.2015р., арештувала автомобіль боржника ОСОБА_3 і передала його на зберігання стягувачу. Такі дії державного виконавця повністю відповідають вимогам ЗУ Про виконавче провадження. Відповідно до вказаного Акту саме на стягувача покладено обовязок зберігати арештоване майно, крім цього уповноважену особу стягувача попереджено про відповідальність за розтрату, відчуження чи приховування майна.

Проте, стягувач, всупереч вимогам зазначеного Акту, без повідомлення державного виконавця, уклав Договір із ФОП ОСОБА_5, відповідно до якого передав арештоване майно на зберігання третій особі.

Такі дії стягувача суперечать вимогам Акту опису і арешту майна від 15.04.2015р., виходять за межі ЗУ Про виконавче провадження, тому не можуть враховуватись при виконанні вимог ст. 41 ЗУ Про виконавче провадження. У випадку понесення стягувачем витрат при укладенні самостійних угод, які не звязані із заходами державного виконавця відповідно до його повноважень, такі витрати не повязані з проведенням виконавчих дій.

Також, суд вважає необґрунтованими покликання представника скаржника на неправомірність дій ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області щодо повернення арештованого майна боржнику по виконавчому провадженню, оскільки такі дії відповідають вимогам ст.50 ЗУ Про виконавче провадження

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що дії та рішенні, вчинені та прийняті державним виконавцем ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-404/11, виданого 23.10.2013р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області, а також дії, вчинені начальником ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 у даному виконавчому провадженні відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження та Закону України Про державну виконавчу службу, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволені скарги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк на дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 та дії начальника відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №40564569 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала виготовлена в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_7