АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції - Дубас В.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3370/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Саліхова В.В., Рейнарт І.М., при секретарі Шалапуда Н.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кантрі Хаус» - Шекета Оксани Олександрівни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кантрі Хаус» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницькогорайонного суду м. Києва від 01.12.2014 року заяву про забезпечення позову задоволено; накладено арешт у межах позовних вимог у сумі 3839004,19 грн. на грошові кошти Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Кантрі Хаус», на рахунках : 7000 у ПАТ «КБ «Надра» ; 7 у АТ «Фортуна-банк» та 7 у АБ «Укргазбанк».

Не погоджуючись з ухвалою суду представник Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Кантрі Хаус» - Шекета О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2014 року. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та не ґрунтується на законі і фактичних обставинах справи. Також апелянт стверджує, що накладення арешту на грошові кошти чинить перешкоди господарській діяльності товариства, тому прийняття оскаржуваної ухвали порушує його права та інтереси, права інвесторів кооперативу.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній доводів.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки кооперативу може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача.

Колегія суддів вважає такий висновок передчасним з огляду на таке.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З контрольних матеріалів вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кантрі Хаус» про стягнення 2 877 594,30 грн. заборгованості.

01.12.2014 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, яку мотивував значною сумою заборгованості відповідача , невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.(а.с.97)

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки судом належним чином не перевірені доводи про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, не з`ясовано, чи вжиті заходи можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, які призведуть до незворотних наслідків, чи можуть бути порушені права інших осіб на отримання заробітної плати інше.

З огляду на викладене оскаржувану ухвалу слід скасувати з передачею питання про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки судом порушений порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кантрі Хаус» - Шекета Оксани Олександрівни задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді