Справа № 459/4325/13 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/43/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретаря Матяш С.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2-

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа - Червоноградський міський сектор Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа - Червоноградський міський сектор Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зняття з реєстрації. В позовних вимогах просив зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 у м. Червонограді шляхом виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з даної квартири та зняття останнього з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Рішенням суду позов задоволено.

Визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Усунено перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 Львівської області шляхом виселення ОСОБА_4 з даної квартири та зняття його з реєстрації за даною адресою.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_6. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Зазначає, що суд, постановляючи оскаржуване рішення вийшов за межі позовних вимог та визнав його таким, що втратив право на користування спірною квартирою, однак така вимога позивачем не заявлялась. Крім того, вказує, що в рішенні не наводиться жодних норм матеріального права на підставі яких його виселено із квартири та що таких підстав не існує. Зазначає, що правом зняття з реєстрації наділений лише спеціальний орган виконавчої влади, то відповідно лише він вправі зняти з реєстрації, а не суд. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.05.2011 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2012 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2013 року, позов ОСОБА_2 задоволено в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2002 року, укладеного між ОСОБА_2 від імені якого діяв ОСОБА_7, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_1, посвідченого 08.04.2002 року приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Солотвою Софією Павлівною, зобов'язано ОСОБА_5 звільнити квартиру АДРЕСА_1 та виселено його із зазначеної квартири. В задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання його добросовісним набувачем та визнання за ним права власності на спірну квартиру відмовлено.

Відповідно до копії витягу № 34976927 від 27.07.2012 року про державну реєстрацію прав, виданого КП ЛОР "Червоноградське МБТІ", квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Як вбачається з довідки № 7000 від 16.07.2013 року виданої КП "Комінтех" в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_5 (власник), ОСОБА_4 (піднаймач).

На виконання рішення суду від 23.05.2011 року в ВДВС Червоноградського МУЮ було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого № 2-13 від 20.07.2012 року. Рішення суду було виконано, ОСОБА_5 було виселено з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вказана норма роз'яснена у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", згідно якого відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. При цьому, на переконання колегії суддів, суд повинен мотивувати у рішенні суду підстави виходу за межі позовних вимог.

Задовольняючи позов та визнаючи ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Львівської області, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, при цьому не мотивувавши такого виходу. Крім того, чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачено права суду вийти за межі заявлених позовних вимог.

Також, вирішуючи питання в частині зняття з реєстрації ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував, що у відповідності до ст. 7 Закону України " Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

Згідно ст. 11 цього Закону, зняття з реєстрації здійснюється спеціально уповноваженими органами виконавчої влади з питань реєстрації.

Таким чином, рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в даній частині позовних вимог.

А відтак, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 309 ЦПК, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення. Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у Постанові від 24.10.2008 N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" суд виходить з того, що: неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, слід вважати неправильне визначення предмета доказування чи не з'ясування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, або інших фактичних даних, неправильну кваліфікацію правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин тощо; порушення або неправильне застосування матеріального чи процесуального права має місце у разі застосування закону, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, унаслідок неправильної юридичної кваліфікації правовідносин або неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене чи обмежене тлумачення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 листопада 2013 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Львівської області та зняття його з реєстрації за даною адресою - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.