У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Всеукраїнський держаний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» до ОСОБА_4, треті особи: Міністерство економічного розвитку та торгівлі України, ОСОБА_5, про розірвання договору позики та стягнення боргу, за касаційною скаргою Державного підприємства «Всеукраїнський держаний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі - ДП «Укрметртестстандарт») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 та з урахуванням уточнень до позову, позивач просив розірвати договір безпроцентної позики на суму 3 млн грн, укладений між сторонами 06 липня 2012 року, посилаючись на те, що істотно змінилися обставини, якими сторони керувались при укладенні договору позики. Як на істотні зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, позивач послався на те, що між сторонами припинені трудові відносини, на що позивач ніяк не сподівався та знизився курс гривні по відношенню до долара США. Крім того, позивач просив стягнути на його користь з відповідача залишок з указаному договору позики, у сумі 251 541 грн 12 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, у задоволенні позову ДП «Укрметртестстандарт» відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Укрметртестстандарт», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору позики.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Всеукраїнський держаний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.