Справа № 183/5746/15
№ 2/183/3200/15
14 грудня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Юр'євої Т.І.,
секретаря Гончарової С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську у справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 14.12.2012 року р. відповідач отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 2 900 грн. зі строком повернення 29 березня 2013 року, що підтверджується розпискою, складаною відповідачем. Після спливу граничного строку 29 березня 2013 року відповідач отриманих коштів не повертає тому що у нього немає таких коштів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідач не виконав своїх зобовязань, не повернув йому суму боргу за договором позики до наступного часу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 2 900 грн.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.
Позивач просить також стягнути з відповідача на його користь суму індексу інфляції за весь час прострочення - 2 257 грн., а також 3% за користування коштами у сумі 209 грн., а всього 5 367,49 грн., та стягнути витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн.
В судове засідання позивач не зявився, письмово просить розглянути справу за його відсутності, свій позов підтримує повністю.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином.
Суд вважає, розглянути справу за відсутності відповідача на підставі доказів, які містяться у справі, у заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України.
В звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно до ст. 1046 ЦК України по договору займу одна сторона (займодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику ) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути наймодавцю таку ж саму суму коштів (суму займу) чи родову кількість речей того ж роду та якості.
Таким чином, договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.
У судовому засіданні встановлено, що передача грошей позивачем відповідачу відбулася 14 грудня 2012 року, про що також свідчить розписка відповідача.
Оригінал розписки знаходиться у матеріалах справи.
З оригіналу розписки, вбачається, що позивач передав, а відповідач отримала в борг 2 900 грн. 14.12.2013 року.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмової формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.
Зі змісту розписки вбачається, що відповідач зобовязався повернути борг до 29 березня 2013 року.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідач повинний був виконати свої зобовязання та повернути суму боргу.
Строк повернення позики закінчився 29 березня 2013 р., однак відповідач до наступного часу не розрахувався із позивачем.
Суд, вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики - 2 900 грн.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.
Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму індексу інфляції за весь час прострочення (з 1 квітня 2013 року по 27 серпня 2015 року) - 2 257 грн., а також 3% за користування коштами за період з 30 березня 2013 року по 27 серпня 2015 року у сумі 209,50 грн., а всього сума заборгованості за договором позики складає 5 367,49 грн.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, повязаних з оплатою судового збору, підлягають задоволенню у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у загальній сумі 5 367,49 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн., а всього 5 611,09 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської через Новомосковський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Т.І. Юр'єва