Справа № 466/9263/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2015року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування в КМКЛ ШМД потерпілого, -

установив:

06.11.2015року прокурор Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, КМК ЛШМД звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування в розмірі 1555,99гривень та стягнення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2013 ОСОБА_3 визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки. На підставі ст. 76 КК України засуджену ОСОБА_3 зобовязано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вироком суду встановлено, що 13.01.2012 обвинувачена ОСОБА_3 о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Львові по вул. Замарстинівська у напрямку до центру міста, при проїзді перехрестя вул. Замарстинівська - вул. Городницька порушила вимоги Розділу п.1.5; Розділу 2 п. п. 2.3.6), д); Розділу 10 п.10.1.; Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді наближення до траєкторії зміни її руху ззаду у попутному напрямку автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія - потерпілого ОСОБА_4, який виконував випередження керованого нею транспортного засобу зліва і якого вона обєктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, такими своїми діями створила аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок зіткнення автомобіля «ЗАЗ 110247» реєстраційний номер ВС 3275АА із автомобілем НОМЕР_2, останній відкинуло з проїзної частини дороги на тротуар вул. Городницької в м. Львові, де відбувся наїзд на пішохода - потерпілу ОСОБА_5

Згідно висновку експерта № 05/12 від 09.02.2012 пішохід внаслідок зіткнення - потерпіла ОСОБА_5, отримала поєднану травму у вигляді травматичної ампутації правої стопи та лівої нижньої кінцівки на рівну щ/з гомілки, переломів кісток нижніх кінцівок та тазу, масивних ран нижніх кінцівок з відшаруванням шкіри, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеня, недокрівям внутрішніх органів, які були небезпечними для життя в момент спричинення і призвели до смерті.

Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_5, згідно довідки №67 від 12.06.2015року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в період 13.01.2012року.

Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 1265 грн. 38 коп.

Станом на теперішній час, зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченою ОСОБА_3 не відшкодовані.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6, представник позивача КМКЛШМД ОСОБА_7 позов підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2014року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвано та присвоєно ОСОБА_3 дошлюбне прізвище «Олійник».

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2013року ОСОБА_3 визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки. На підставі ст. 76 КК України засуджену ОСОБА_3 зобовязано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вироком суду встановлено, що 13.01.2012 обвинувачена ОСОБА_3 о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Львові по вул. Замарстинівська у напрямку до центру міста, при проїзді перехрестя вул. Замарстинівська - вул. Городницька порушила вимоги Розділу п.1.5; Розділу 2 п. п. 2.3.6), д); Розділу 10 п.10.1.; Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді наближення до траєкторії зміни її руху ззаду у попутному напрямку автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія - потерпілого ОСОБА_4, який виконував випередження керованого нею транспортного засобу зліва і якого вона обєктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, такими своїми діями створила аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок зіткнення автомобіля «ЗАЗ 110247» реєстраційний номер ВС 3275АА із автомобілем НОМЕР_2, останній відкинуло з проїзної частини дороги на тротуар вул. Городницької в м. Львові, де відбувся наїзд на пішохода - потерпілу ОСОБА_5

Згідно висновку експерта № 05/12 від 09.02.2012 пішохід внаслідок зіткнення - потерпіла ОСОБА_5, отримала поєднану травму у вигляді травматичної ампутації правої стопи та лівої нижньої кінцівки на рівну щ/з гомілки, переломів кісток нижніх кінцівок та тазу, масивних ран нижніх кінцівок з відшаруванням шкіри, яка ускладнилась небезпечними для життя в момент спричинення і призвели до смерті.

Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_5, згідно довідки №67 від 12.06.2015року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в період 13.01.2012року.

Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 1265 грн. 38 коп.

Станом на теперішній час, зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченою ОСОБА_2 не відшкодовані.

Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, що вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Окрім того, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я.

Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова фінансується з місцевого бюджету, зазначені вище кошти витрачено на лікування потерпілого від злочину.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в інтересах Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в користь ОСОБА_1 міської ради (р/р0007 в ГУДКСУ у Львівській області, місцевий бюджет Шевченківського району міста Львова ЗКПО 38007662, МФО 825214, код платежу 24060300 інші надходження) 1265 (тисячу двісті шістдесят пять) гривень 38 (тридцять вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9