АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7464/15
Справа № 635/1937/15-ц Головуючий 1 інстанції:Токарєва Н.М.
Категорія: інші Доповідач: Сащенко І.С. УХВАЛА
09 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - Сащенко І.С.
суддів: - Бездітко В.М., Карімової Л.В.,
при секретарі - Бойко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Спасьонової Ольги Дмитрівни, заінтересована особа - ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а:
У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС ХРУЮ Харківської області Спасьонової О.Д., в якій просив визнати її дії щодо розшуку автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, перереєстрований 18.11.2014 року на ім'я ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та передачі вищезазначеного автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_5 неправомірними, зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Спасьонову О.Д. вилучити у ОСОБА_5 даний автомобіль та повернути його власнику ОСОБА_3
Державним виконавцем Спасьоновою О.Д. було складено акт опису та арешту майна та передано це майно на зберігання іншій особі - стягувачу ОСОБА_5 Даний акт було складено без виклику та без присутності боржника. 05.03.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Посилаючись на те, що боржник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, діями державного виконавця, боржнику було завдано значних матеріальних та моральних збитків, зокрема, 05.03.2015 року, спірне авто під час руху по дорозі було зупинено співробітниками Державної автомобільної інспекції та відправлено на штрафмайданчик, просив скаргу задовольнити.
Справа розглянута за відсутності сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року скаргу задоволено.
Постановлено: визнати дії старшого державного виконавця ВДВС ХРУЮ Харківської області Спасьонової О.Д. щодо розшуку автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, перереєстрований 18.11.2014 року на ім'я ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, д/н. НОМЕР_2, неправомірними; визнати дії старшого державного виконавця ВДВС ХРУЮ Спасьонової О.Д. стосовно передачі автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, д/н. НОМЕР_2, на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - неправомірними; зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС ХРУЮ Харківської області Спасьонову О.Д. вилучити у ОСОБА_5 автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, д/н. НОМЕР_2 та повернути ОСОБА_3
Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
У ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.
Відповідно до п. 2.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження реалізуються відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Також згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом України заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).
Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 та визнаючи дії старшого державного виконавця ВДВС ХРУЮ Харківської області Спасьонової О.Д. неправомірними, суд першої інстанції виходив із того, що передачу спірного автомобіля на зберігання ОСОБА_5, було здійснено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що фактично призвело до вирішення спору по суті на користь позивача.
Погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Того ж дня Спасьоновою О.Д, було здійснено вихід за місцем мешкання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з метою складання акту опису й арешту майна боржника. У зв'язку з відсутністю вищевказаного автомобіля за зазначеною адресою, державним виконавцем було також винесено постанову про розшук майна боржника, копію якої було направлено до УДАІ УМВС України в Харківській області для виконання ( а.с. 174 - 178 ).
05.03.2015 року державного виконавця було повідомлено про затримання співробітниками УДАІ автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, д/н. НОМЕР_2 та доставлення його на штрафмайданчик.
Того ж дня, у присутності стягувача ОСОБА_5, Спасьоновою О.Д. було складено акт опису й арешту майна боржника, яким накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, д/н. НОМЕР_2, та передано на відповідальне зберігання стягувачу.
Згідно п.4 ст.30 цього ж Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.
Судом першої інстанції не враховано, що виконавчі дії державним виконавцем проводилися на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13.02.2015 року про забезпечення позову, яка згідно ч.9 ст.153 ЦПК України підлягає негайному виконанню.
Відповідно до п.4.2.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.
У зв'язку з відсутністю на штрафному майданчику боржника ОСОБА_3, автомобіль, на який було накладено арешт, був переданий стягувачу ОСОБА_6, що прямо не заборонено чинним законодавством.
Висновок суду першої інстанції про те, що прийняття державним виконавцем рішення про передачу автомобіля стягувачу порушує права ОСОБА_3, як власника майна, та фактично є вирішенням спору по суті, не можна визнати вірним, оскільки передача майна на відповідальне зберігання не означає перехід права власності на це майно.
За таких обставин, для задоволення скарги та визнання дій державного виконавця неправомірними відсутні підстави.
Крім того, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.05.2015 року визнано недійсним правочин, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 щодо відчуження спірного автомобіля та визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_3
Тобто, підстави для повернення спірного автомобіля ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія
Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області - задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року - скасувати, ухвалити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Спасьонової Ольги Дмитрівни, заінтересована особа - ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді