АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5073/15 Справа № 175/5415/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Борисов С. А. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Свистунової О.В., Ремеза В.А.,

за участю секретаря - Ялової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини - задоволені частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення із 15 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи стягнення із 15 грудня 2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, а на своє утримання 1500 гривень щомісячно. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а саме не врахування того, що розмір доходів відповідача значно більший, ніж зазначено у наданих до суду документах.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від всього його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, та в такому ж розмірі на утримання дружини. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а саме не врахування матеріального стану сторін, а також його стану здоров'я.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що із 30 серпня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, починаючи з вересня 2014 року, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Дитина залишилась проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою за місцем проживання ОСОБА_2

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 офіційно працює на посаді провідного фахівця з продажу банківських продуктів Дніпропетровського відділення №1 ПАТ «Юніон Стандарт Банк», що підтверджується відповідною довідкою наданою за місцем роботи та отримав заробітну плату за січень 2015 року у розмірі 1080 грн., проте у добровільному порядку кошти на утримання сина не надає.

У свою чергу, позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу при народженні дитини, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ї з дітьми», призначену із 01 липня 2014 року по 31 липня 2017 року на дитину - ОСОБА_4.

До вказаних правовідносин суд застосував положення ст.ст. 84,180 СК України.

Врахувавши матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює і має стабільний заробіток, а також врахувавши його позицію щодо розміру аліментів, суд вважав за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки, стягнувши на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також ? частину зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вважаючи саме таку суму обґрунтованою і достатньою для стягнення з відповідача, з урахуванням всіх видів щомісячного заробітку.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги позивачки про те, що розмір доходів відповідача значно більший, ніж зазначено у наданих до суду документах.

Відповідач ОСОБА_3 працює на посаді провідного фахівця з продажу банківських продуктів Дніпропетровського відділення №1 ПАТ «Юніон Стандарт Банк», що підтверджується довідкою наданою за місцем роботи та отримав заробітну плату за січень 2015 року у розмірі 1080 грн. (а.с.57). А до апеляційної скарги відповідач надав ще одну довідку ПАТ «Юніон Стандарт Банк» про розмір його заробітку у лютому 2015 року (а.с.83).

Факт постійної роботи відповідача підтверджений довідкою ПАТ «Юніон Стандарт Банк», а також копією його трудової книжки (а.с.38,48-51,83).

Таким чином, наявність постійної роботи у відповідача та постійного заробітку є підставою для стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, згідно ч. 3 ст. 181, ст.183 СК України, а не у твердій грошовій сумі, як передбачено ст.184 СК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів суд не врахував вимоги ст.ст.84,182 СК України, а також матеріальний стан сторін, та його стан здоров'я, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При визначенні розміру аліментів суд врахував: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення.

Тому стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з його заробітку, не суперечить вимогам ст.182 СК України, та відповідає всім істотним обставинам, які існували на час прийняття рішення судом першої інстанції.

Одночасне стягнення із відповідача аліментів і на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з його заробітку, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки максимальний розмір аліментів, які будуть стягуватися з боржника, не буде перевищувати 50 відсотків його заробітної плати.

При майбутній зміні матеріального становища та складу сім'ї відповідача, він не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, відповідно до вимог ст.192 СК України.

Таким чином, наведені в апеляційних скаргах доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: