УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, третя особа - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, в якому просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_6, змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_7, надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги, та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 32, 0 кв.м., житловою площею 18, 3 кв.м., допоміжна - 13, 7 кв.м.

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Зазначив, що він є єдиним спадкоємцем другої черги, але оформити належним чином спадщину не має можливості, оскільки ОСОБА_4 утримує у себе оригінали правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32, 0 кв.м., житловою 18, 3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 та її чоловіку - ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 06 червня 1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Після його смерті ОСОБА_7 успадкувала 1/2 частину спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААР № 727015 від 05 лютого 1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла вищевказана квартира.

11 лютого 2014 року до другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулась співмешканка спадкодавця ОСОБА_4, а 15 квітня 2014 року - рідний брат померлої ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини.

У червні 2014 року ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса від 11 червня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки існує інший спадкоємець за ст.1262 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844368/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>, а також не встановлено факту родинних відносин з померлою за ст.1264 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844370/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

ОСОБА_3 05 грудня 2014 року постановою нотаріуса було також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, у відповідності до ст.ст. 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України виходив із доведеності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що оскільки позов ОСОБА_4, який не розглянуто по суті, та позов ОСОБА_3 пов'язані між собою, то їх розгляд повинен бути спільним, а отже рішення про задоволення зустрічних вимог ОСОБА_3 є передчасним.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна, оскільки вони суперечать нормам цивільного процесуального права.

Так, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення відповідно до ст. 309 ЦПК України, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Апеляційний суд у порушення положень ст. 316 ЦПК України не навів у рішенні передбачених правових підстав та мотивів для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову; відповідно до ст. ст. 212 - 214 не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За таких обставин ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік