АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4180/14-ц Номер провадження 22-ц/786/549/15Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Дряниці Ю.В.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі і гідності громадянина України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2015 рокупозовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі і гідності громадянина України - визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки недоліки позовної заяви позивачем не були усунуті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати та винести рішення про відкриття провадження, направивши справу в суд першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення скарги не знаходить.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, що ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження з підстав того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ОСОБА_2 просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року скасовано ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року, а матеріали заяви повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою судді місцевого суду від 31 грудня 2014 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст..119-120 ЦПК України, а саме: - в матеріалах позовної заяви не зазначено адресу проживання фізичної особи відповідача ОСОБА_3, а тільки зазначено адресу Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» (м. Полтава, вул. Ліхачова, 17); - відсутні засоби зв'язку; не конкретизовано позовні вимоги; - не зазначено відомості, що підтверджують кожну обставину за даним позовом, або такі, що звільняють позивача від їх зазначення.

Відповідно до поштової розписки, позивач копію ухвали отримав 09 січня 2015 року.

13 січня 2015 року від позивача надійшли заяви: про видачу копії ухвали апеляційного суду (а.с.34); про надання копії звернення до адресного бюро та їх відповідь (а.с.35); заява на усунення недоліків, в якій в довільній формі зазначено засоби зв'язку позивача та відповідача, позовні вимоги - публічне вибачення і так як це кримінальний злочин то мінімум згідно ЦПК - штраф як посадовій особі; обставина - фальшування документу договору, який юрист-консульт підробив (а.с.36).

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції вказував, що у наданий судом строк недоліки заяви належним чином не усунуті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законів України від 23 червня 2005 року № 2709-ІV "Про міжнародне приватне право", від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та положень інших законів, нормативно-правових актів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб (ст. 55, 124 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК). Відповідно до ст.ст.1,3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом, та справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, залишає позовну заяву без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у встановлений строк, - визнає заяву неподаною та повертає її позивачеві.

Згідно пп. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Враховуючи зміст поданої до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суддя місцевого суду правомірно визначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119-120 ЦПК України та надав позивачу строк для усунення недоліків.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що на виконання ухвали судді від 30.10.2014 року, позивачем недоліки належним чином у встановленому чинним процесуальним законодавством усунуті не були.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку місцевим судом не було порушено право позивача на доступ до суду, оскільки недоліки позовної заяви ним належним чином не були усунуті.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України), що, в свою чергу, було роз'яснено позивачу при поверненні позовної заяви.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду. Колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта про те, що судом не було дотримано висновки, викладені в ухвалі апеляційного суду від 24.12.2014 року, а тому ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За таких обставин, враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали судді місцевого суду, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.1 , 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис) Т.О.Кривчун

(підпис) Л.І.Пилипчук

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця