Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1234/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Сухомлінов С.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року задоволено позов ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнуто на користь ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 181 155 грн. 65 коп. заборгованості солідарно.

Стягнуто на користь ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1047 грн. 42 коп. судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та закрити провадження по справі. Вважать, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначають, що судом не було взято до уваги те, що зобов'язання перед ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», визначені умовами договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року, виконані відповідачами достроково та повністю, про що свідчить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 5 травня 2011 року, яке набрало законної сили, про визнання недійсною додаткової угоди до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року, яким зобов'язано ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» видати відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 письмові довідки про повне виконання зобов'язань по оплаті вартості квартири № 50 для пред'явлення до Сьомої Київської державної нотаріальної контори і зняття заборони на відчуження квартири.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

14 лютого 1997 року між ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» та відповідачами укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу від 14 лютого 1997 року продаж квартири здійснено за 37 215 грн., що на момент здійснення операції складає 19 651 умовних одиниць за курсом НБУ на день укладення договору, а згідно п. 5 договору покупець повинен сплатити продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладання договору, тобто до 14 лютого 2012 року.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» 06 червня 2012 року ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця».

11 липня 2014 року позивач ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за договором купівлі-продажу квартири у розмірі 136 913,08 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачами не виконані зобов'язання за договором купівлі-продажу від 14 лютого 1997 року, за умовами якого відповідачі придбали квартиру за 37 250 грн., що на момент укладання договору становило 19 651 умовних одиниць за курсом НБУ, заборгованість відповідачів становить 10 763 доларів США. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів 181 155,65 грн. заборгованості, яка утворилась станом на 24 листопада 2014 року, і складається з боргу за договором 167 041,76 грн. (за офіційним курсом НБУ: 15,52 грн. за 1 долар США) та 14 133,89 грн. - 3 % річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, стверджувала, що вимоги позивача є безпідставними і не обґрунтованими, оскільки відповідачами умови договору купівлі-продажу були виконані у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не було надано доказів належного виконання ними зобов'язань за договором купівлі-продажу, оскільки належним виконанням зобов'язань за договором слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується, виходячи з еквіваленту вартості квартири, зазначеної у договорі в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів.

Судова колегія не погоджується з висновком суду щодо відсутності доказів належного виконання відповідачами зобов'язання за договором купівлі-продажу від 14 лютого 1997 року, вважає, що судом першої інстанції обставини справи досліджені неповно, належної оцінки всім обставинам справи та наданим сторонами доказам не надано.

Так, 05 травня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалене рішення в справі за позовом ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання угод купівлі-продажу квартир недійсними в частині та зобов'язання вчинити певні дії. (а.с.116-122).

Зазначеним рішенням суду зустрічний позов задоволено частково. Зокрема, визнано недійсною частину пункту 4 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року, що був укладений ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» і ОСОБА_2, ОСОБА_3, а саме в частині: «що на момент здійснення операції складає 19 651 умовних одиниць за курсом НБУ на день укладення даного договору»; визнано недійсною додаткову угоду до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року; зобов'язано ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» протягом одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили видати ОСОБА_2, ОСОБА_3 письмову довідку про повне виконання ними зобов'язань по оплаті вартості квартири АДРЕСА_1 для пред'явлення до 7-ої Київської держнотконтори і зняття заборони на відчуження квартири.

Додаткова угода до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року, яку вказаним рішенням суду визнано недійсною, встановлювала порядок здійснення розрахунків за придбану відповідачами ОСОБА_3 квартиру таким чином: покупці виплачують продавцю на протязі 15 років залишок вартості квартири - 15 562 ум.од., державне мито за продаж квартири - 983 ум.од., вартість довідок пр. оформленні - 37 ум.од., всього залишок виплати - 16 582 ум.од.

Судовим рішенням від 5 травня 2011 року було встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_3 в повному обсязі сплачена вартість квартири АДРЕСА_1, що підтверджується платіжними документами про сплату грошових коштів на розрахунковий рахунок ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2011 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2011 року залишені без змін.

Постановою Верховного Суду України від 30 травня 2012 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року щодо залишення без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2011 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2011 року в частині вирішення зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інш. до ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними в частині визначення еквіваленту покупної ціни в умовних одиницях скасовано і справу в цій частині передано на новий касаційний розгляд.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 5 липня 2011 року в частині вирішення зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інш. до до ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними в частині визначення еквіваленту покупної ціни в умовних одиницях скасовано. Відмовлено у задоволенні позову у зазначеній частині.

Таким чином, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2011 року в частині встановлення факту сплати в повному обсязі ОСОБА_7, ОСОБА_3 вартості квартири АДРЕСА_1 шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», і зобов'язання у зв'язку з цим ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» видати ОСОБА_2, ОСОБА_3 письмову довідку про повне виконання ними зобов'язань по оплаті вартості квартири АДРЕСА_1 для пред'явлення до 7-ої Київської держнотконтори і зняття заборони на відчуження квартири, скасоване не було, набрало законної сили 05 липня 2011 року та є чинним на теперішній час.

Відповідно до положень ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

На думку судової колегії, посилання в мотивувальній частині рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року на те, що належним виконанням зобов'язань за договорами слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів, а також на те, що доказів належного виконання зобов'язань за договорами позивачами за зустрічним позовом не надано, не є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, зважаючи на те, що рішення суду від 05 травня 2011 року в частині зобов'язання ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» видати ОСОБА_2, ОСОБА_3 довідку про сплату ними вартості квартири в повному обсязі, оскільки ця обставина була встановлена судом, є чинним.

Позивачем під час розгляду даної справи не заперечувалась та обставина, що відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 була внесена на рахунок позивача зазначена у договорі купівлі-продажу у гривнях сума - 37 215 грн. достроково.

У договорі купівлі-продажу сторонами не було встановлено, що умовною одиницею є саме долар США.

Крім того, з наданих позивачем ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» довідок про розмір заборгованості відповідачів - 10 763 долари США не вбачається, що внесена відповідачами сума грошових коштів у гривнях, а кошти вносились відповідачами частинами з 1995 року по 2011 рік, не дорівнює сумі, що зазначена у договорі в умовних одиницях, враховуючи зміну курсу долара та інших іноземних валют до гривні на протязі вказаного періоду часу. (а.с. 77-80, 31, 45, 60-61).

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з урахуванням 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 14 лютого 1997 року у розмірі 181 155,65 грн., у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Підстави для закриття провадження в справі, про що відповідачі просять в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: