У х в а л а

іменем україни

4 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В.,Парінової І.К.,
Коротуна В.М.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, а також усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації за цією адресою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_7, ОСОБА_8 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2014 року скасовано та провадження у справі закрито.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що набрало законної сили рішення апеляційного суду Одеської області від 5 грудня 2012 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак із висновком апеляційного суду щодо закриття провадження у справі погодитися не можна, оскільки він суперечить закону та не ґрунтується на доказах, наявних у матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно з нотаріально посвідченим свідоцтвом від 16 вересня 2011 року, виданим на підставі акта про проведення прилюдних торгів (а.с. 3).

Місце проживання ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2012 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено, визнано їх такими, що втратили право користування зазначеною вище квартирою. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції було скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, адже суд застосував до спірних правовідносин норми ЦК України, хоча позов було заявлено відповідно до положень ЖК УРСР (а.с. 68-71).

Суд закриває провадження у справі згідно з пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України, за умови, якщо судове рішення, що набрало законної сили, ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відсутність однієї з цих умов виключає можливість закриття провадження у справі.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підставою позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. При цьому склад сторін має бути ідентичним.

У цій справі ОСОБА_6 пред'явив позов до ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про визнання цих осіб такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації (а.с. 2).

При вирішенні питання про закриття провадження у справі апеляційний суд не звернув уваги на те, що у справі, яка розглядалася у 2012 році, ОСОБА_9 участі не брав, вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації позивачем заявлено не було. Крім цього, ОСОБА_6 у позовній заяві посилався на положення статей 71, 72 ЖК УРСР, натомість у цій справі позивач обґрунтовував свої вимоги нормами статей 319, 321, 328, 391 ЦК України (а.с. 67).

Таким чином суд апеляційної інстанції, не порівнявши склад осіб, які беруть участь у справі, та належним чином не з'ясувавши предмет та підставу позову, дійшов необґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

За пунктом 2 частини 1 статті 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційного суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтею 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Дем'яносов
В.М. Коротун
І.К. Парінова
С.П. Штелик