УХВАЛА

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить автомобіль Опель Омега, державний номер НОМЕР_1, 1996 року випуску. 12 березня 2013 року між ним та приватним акціонерним товариством «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «Альфа Страхування») було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначав, що 1 січня 2014 року о 22 год. 00 хв. він залишив вказаний автомобіль на автостоянці біля торгівельно-розважального центру «Дніпро-Плаза», що розташований по вул. Г. Сталінграда, 34 у м. Черкасах та о 23 год. 50 хв., знімаючи з охоронної сигналізації автомобіль, він почув звукове попередження автомобіля про удар. Пошкодження автомобіля він виявив лише 2 січня 2014 року о 12 год. 25 хв. та повернувся на вірогідне місце дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та звернувся до відділу охорони ТРЦ «Дніпро-Плаза», де на архівному відео було виявлено, що о 23 год. 35 хв. 1 січня 2014 року сталася ДТП між його автомобілем та невстановленим автомобілем, водій якого з місця пригоди зник. Після цього він звернувся до органів ДАІ, де отримав довідку про ДТП. Вважав, що оскільки його автомобіль знаходився у нерухомому стані, перебував на стоянці без жодних порушень правил зупинки та стоянки, винним у ДТП є водій невстановленого транспортного засобу. Внаслідок вказаної ДТП його автомобілю завдано шкоду у розмірі 1 765 грн. З метою відшкодування шкоди він звернувся до страхової компанії, де йому було запроновано звернутись до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ). Однак відповідач відмовився відшкодувати йому шкоду, оскільки в таких випадках шкода, завдана транспортному засобу не відшкодовується.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму завданої шкоди у розмірі 1 765 грн.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 1 765 грн на відшкодування шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року заочне рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що обмеження відшкодування, передбачені пп. «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» стосується виключно шкоди, заподіяної майну позивача, і не поширюються на шкоду, заподіяну транспортному засобу.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що вказаним вище законом відшкодування шкоди, завданої майну позивача, тобто автомобілю, невстановленим транспортним засобом, не передбачено.

Такі висновки апеляційного суду є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які судом вірно застосовані.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль Опель Омега, державний номер НОМЕР_1, 1996 року випуску.

12 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Альфа Страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Довідкою ДАІ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області встановлено, 2 січня 2014 року о 12 год. 25 хв. по вул. Г. Сталінграду, 34 у м. Черкаси внаслідок ДТП транспортний засіб Опель Омега, реєстраційний номер НОМЕР_1, 199 року випуску, отримав механічні пошкодження, а саме: лакофарбове покриття заднього бамперу.

Відповідно до рахунку-фактури від 9 січня 2014 року сума збитків, завданих позивачу пошкодженням його транспортного засобу невстановленим автомобілем становить 1 765 грн.

Також судами встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення по факту вказаного ДТП не складався.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану невстановленим транспортним засобом, проте йому було відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У п. 22.1 ст. 22 цього Закону зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтями 32, 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено випадки, коли шкода не відшкодовується, а також дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього закону, законодавства України та свого статуту.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених пп. 39.2.1, п. 39.2 ст. 39 цього Закону.

Відповідно до п/п «б» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Крім того, оскільки закон чітко визначає, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ст. 190 ЦК України), тому належний позивачу транспортний засіб є окремою річчю та відноситься за загальновживаного терміну «майно».

Отже, обмеження відшкодування передбачені вказаною нормою закону стосуються виключно шкоди, заподіяної майну, і не поширюються на шкоду, заподіяну транспортному засобу.

Апеляційний суд зазначене врахував та дійшов вірного висновку про те, що вказаним вище законом обов'язку відшкодування МТСБУ шкоди, завданої майну позивача, а саме належному йому автомобілю, невстановленим транспортним засобом, не передбачено.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що у зазначеній вище ситуації відшкодуванню підлягає лише шкода, завдана здоров'ю.

Під час розгляду справи апеляційним судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків апеляційного суду не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик