У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до відділу приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Обласне комунальне підприємство БТІ та ЕО, про визнання недійсною приватизацію житла, визнання наказу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 у

м. Львові,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсною приватизацію житла, визнання наказу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Визнано приватизацію квартири АДРЕСА_2 у

м. Львові недійсною.

Визнано Наказ Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради № 2063-Ж-Ф від 14 листопада 2011 року недійсним.

Визнано Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 14 листопада

2011 року на квартиру АДРЕСА_3, виданого Департаментом економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради згідно з Наказом № 2063-Ж-Ф від 14 листопада 2011 року недійсним.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вірно виходив із наступного.

Свідоцтвом № НОМЕР_1 від 14 листопада 2011 року, яке видане на підставі наказу № 2063-Ж-Ф від 14 листопада 2011 року встановлено, що квартира АДРЕСА_3 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та неповнолітній

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4

Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від

16 грудня 2009 року, громадянином до органу приватизації подається, зокрема, оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. За неповнолітніх членів сім»ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини.

Судами установлено, що ОСОБА_2 подано до відділу приватизації житла Франківського району м. Львова заяву про приватизацію кватири АДРЕСА_1 м. Львові від 22 вересня 2011 року.

Згідно з висновком експертизи № 6/55 від 20 лютого 2013 року, проведеної у межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, підпис в графі «Підпис наймача та повнолітніх членів сім'ї» в заяві і ОСОБА_2 від 22 вересня 2011 року керівнику органу приватизації про оформлення права власності на квартиру по АДРЕСА_1 м. Львові виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Рукописні записи «3а ОСОБА_4 (ОСОБА_3 - мати)» в графі «Підпис наймача та повнолітніх членів сім'ї» в заяві ОСОБА_2 від 22 вересня 2011 року керівнику органу приватизації про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 - виконані ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 3 жовтня 2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1,4 ст. 358 КК України закрито у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На спростування висновків експертизи № 6/55 від 20 лютого 2013 року ОСОБА_2 не надано жодних доказів.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки відсутня згода матері неповнолітнього ОСОБА_4 на приватизацію спірної квартири, тому наказ Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради

№ 2063-Ж-Ф від 14 листопада 2011 року та свідоцтво про право власності

№ НОМЕР_1 від 14 листопада 2011 року на квартиру АДРЕСА_3 суперечить вимогам закону, що є підставою для визнання їх недійсними та скасування державної реєстрації права власності на вказану квартиру.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до відділу приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Обласне комунальне підприємство БТІ та ЕО, про визнання недійсною приватизацію житла, визнання наказу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 у

м. Львові, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна