Провадження № 2/263/2057/2015
У Х В А Л А
22 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Степанової С.В., при секретарі Соколової О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання договору іпотеки недійним,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним.
22.05.2015 року до суду ОСОБА_1 надано заяву про забезпечення позову, в якій остання зазначила, що 21.05.2013 року в забезпечення виконання зобовязань позивача за договором позики від 21.05.2013 року, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки була квартира, яка знаходилася за адресою: місто Маріуполь, бул. ШевченкоАДРЕСА_1, та належить позивачу на праві приватної власності. У звязку з розглядом позову про визнання договору іпотеки недійним, просила суд у якості забезпечення позову заборонити іпотекодержателю ОСОБА_4 вчиняти дії, повязані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику сторін у судове засідання.
Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.
Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Суд, вивчивши надані позивачем документи, вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 28.04.2015 року в рахунок погашення заборгованості за договором позики грошей від 21 травня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру № 53, в будинку 305, по бул. Шевченко, в м. Маріуполі, Донецької області.
Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.
Також ст. 151 ЦПК України не зобовязує суд забезпечити позов, а надає йому таке право.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по даній цивільній справі не підлягає задоволенню.
На підставі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст. 151-153 ЦПК України,
В задоволенні заявизаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання договору іпотеки недійним, відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання копії хвали.
Суддя С.В. Степанова