Справа № 172/291/15-ц
Провадження № 2/172/214/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -Порох К.Г.

секретаря - Голубенко Т.В.,

позивача-Толубець С.І.

представника позивача-Лащенко В.А.

представника відповідача- адвоката Ніконової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

"Про стягнення боргу",-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що 04 та 17 вересня 2014 року здала відповідачу, як приватному підприємцю, насіння сояшника. Відповідач взяв на себе обов'язок по виготовленню, зі зданого насіння сояшника олії, загальною вагою 70,65 кг, та видав їй відповідні накладні. Роботи він проводив на своєму маслопереробному цеху (олійниці), що розташований за адресою: АДРЕСА_1. 15 жовтня 2014 року вона отримала від відповідача 5,5 кг олії. Відповідно до усної угоди дану роботу він повинен був виконати до 17 жовтня 2014 року. Але відповідач до цього часу не виконав взяті на себе зобов'язання. Відмову від виконання зобов'язання відповідач мотивує тим, що його маслопереробний цех згорів. Всі намагання владнати проблему мирним шляхом не дали ніякого результату, оскільки відповідач відмовляється від виконання вказаної угоди, не погоджується навіть на зміну строку виконання та розстрочення виконання зобов'язання. Вказує в позові, що відповідач повинен повернути їй вартість не виданих 65,15 кг олії. Ринкова вартість 1кг олії становить 32,5 грн. Загальна вартість недотриманої позивачем олії становить -2117,38 грн. Посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів" просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в сумі 2117,38 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнає, в письмових заперченнях вказує, що доказів щодо укладення усного договору одночасно від 04.9.2014 та 17.09.2014р. між позивачкою та ним, ОСОБА_3, щодо отримання відповідачем насіння соняшника, зберігання насіння, зобов'язання зі зданого насіння, виготувати соняшникову олію, зберігати цю олію на складі та виконання цієї послуги до 17.10.2014 року. позивачка не надала. Не заперечує, що позивачка ОСОБА_2 здала ОСОБА_4- працівниці приватного підприємця ОСОБА_3 насіння соняшника 04.09.2014 року і 17.09.2014 року для обміну на соняшникову олію, оскільки на маслопереробному складі був обмінний фонд. Призначення зазначеного обмінного фонду було створення зручностей для клієнтів, а саме, щоб клієнти при здачі насіння не чекали, доки пройде процес переробки соняшникового насіння на олію, а відразу ж олія, після здачі насіння, видавалася клієнтам. В підтвердження отримання клієнтами соняшникової олії, після здачі насіння, від приватного підприємця ОСОБА_3 видавалися накладні(для бухгалтерського обліку масло- переробного цеху). Про те, що у його приватному підприємстві був обмінний фонд насіння на соняшникову олію можуть підтвердити свідки. ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_4 Документально, відповідач не може підтвердити свої пояснення з поважної причини, оскільки на цьому складі 22.09.2014 року була пожежа і була знищена вся документація, в тому числі і накладні, що підтверджується Актом про пожежу від 22 вересня 2014 року та довідкою Державної служби України з надзвичайних ситуацій Васильківського районного сектора Головного Управління ДСУ України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, які були видані підприємцю ОСОБА_3 в тому, що 22.09.2014 року приблизно о 02.45 виникла пожежа в неексплуатуємій будівлі колишнього складу за адресою: сел. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, вогнем невстановленою особою. Пожежою пошкоджено: обладнання для виготовлення борошна (млин АВМ-7), олійниця (орієнтована вартість 400000); пожежою знищено: насіння соняшника (орієнтовано 20 тон); олія соняшникова(орієнтовано 6 тон); макуха (орієнтовано 7 тон). А також матеріальних цінностей на загальну суму орієнтовано 100000 тисяч гривень. Отже, відповідач вважає, що вказаний Усний Договір є неукладений. Посилаючись на ст. 206, 638 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного суду України, у п.8 цієї постанови від 06.11.2009 року №9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вважає що договір не був укладеним, оскільки в накладних не вказані істотні обставини договору, а саме: обов'язок по зберіганню зданого насіння, обов'язок виготовлення соняшникової олії та після виготовлення олії - обов'язок по її зберіганню. При цьому моментом укладення договору повинно бути досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, але цього зроблено не було. Просив відмовити позивачці в задоволенні позовни вимог.

У судовому засідання свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працювала комірником з 2004року по 2014рік на олійниці ОСОБА_3 в селищі Чаплине, інколи була на підміні в олійниці в селищі Васильківка.В олійниці був обмінний фонд насіння та олії, при дачі насіння клієнту видавалась належна йому кількість олії.

У судовому засідання свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працював комірником на олійниці ОСОБА_3 до вересня 2014року.На олійниці був обмінний фонд і олія видавалась клієнту при здаванні насіння соняшнику на переробку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона проходила стажування на олійниці батька ОСОБА_3, виписувала накладні щодо обліку насіння отриманого від замовників для переробки та зазначала кількість олії, яка підлягає видачі. Клієнтам видавалась олія повністю в день здачі насіння, позивачці також видана олія.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 7 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів " визначено термін договору " договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ)".

З накладної від 04.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 було здано ОСОБА_3, як приватному підприємцю насіння соняшника, загальною вагою 222кг для переробки і виготовлення соняшникової олії, до видачі олія, загальною вагою 55,500кг, без макухи. На зворотньому боці квитанції відмітка про видачу 15.10.2014р. олії вагою 5,500кг(а.с.5).

Згідно накладної від 17.09.2014року ПП ОСОБА_3, через приймальника ОСОБА_4 зобов'язався видати ОСОБА_2 олії 15,150кг (а.с.5).

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

На підставі ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

З огляду на встановлене суд вважає, що сторонами дотримані вимоги ч.2 ст.207 та п.3ст.208ЦК України щодо укладення договору у письмовій формі.

Суд вважає належними доказами у справі накладні від 04 вересня 2014року складені ПП ОСОБА_3 про прийом від ОСОБА_2 на переробку насіння соняшнику у кількості 222кг, з якого підлягає їй до видачі 55,500кг олії без макухи, та накладної від 17 вересня 2014року про належну до видачі ОСОБА_2 олію в кількості 15кг150г .

Статтею 12 ч.2 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що - у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків. Такий документ повинен містити інформацію про:

1) дату укладення договору;

2) найменування та місцезнаходження продавця (виконавця);

3) найменування продукції;

4) ціну;

5) строк виконання робіт (надання послуг);

6) інші істотні умови договору;

7) права та обов'язки сторін договору.

У разі ненадання такої інформації суб'єкт господарювання несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Приватний підприємець ОСОБА_3, відповідач по справі, як виконавець робіт по переробці насіння соняшника, видаючи позивачці ОСОБА_2, документ, що засвідчив факт укладення договору між ними, не вніс належну інформацію щодо строку виконання договору, прав та обов'язок сторін договору, як передбачено законом, що свідчить про його недобросовістність .

Відповідач видав позивачу частину передбаченої договором від 04 вересня 2014року соняшникової олії - 5,500кг, 15 жовтня 2014року, що засвідчив своїм підписом на зворотній стороні накладної. Надалі відмовляється від виконання умов за договором, посилаючись на те, що договору такого як вказує позивач не існувало, що є порушенням прав споживача ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" - Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

З акту про пожежу від 22.09.2014 року вбачається, що 22.09.2014 року о 02год.54хв. виникла пожежа неексплуатуємої будівлі колишнього складу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3.(а.с.19).

З довідки наданої Васильківським районним сектором Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №45/02/05-15 від 27.03.2015 року вбачається, що вона видана фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 в тім, що 22.09.2014 року приблизно о 02.45 виникла пожежа в неексплуатуємій будівлі колишнього складу за адресою: АДРЕСА_1, орієнтована причина пожежі - необережне поводження з вогнем невстановленою особою.

Пожежею пошкоджено:

- обладнання для виготовлення борошна (млин АВМ-7) (орієнтованою вартістю 500000);

- олійниця (орієнтована вартість 400000); Пожежею знищено :

- насіння соняшника (орієнтовано 20 тон).

- зерно пшениці (орієнтовано 10 тон);

- олія соняшникова (орієнтовано 6 тон);

- макуха (орієнтовано 7 тон);

- борошно пшеничне вищого ґатунку (орієнтовано 5 тон);

- борошно 1-го ґатунку (орієнтовано 2 тонни);

- висівки (орієнтовано 15 тон);

А також матеріальних цінностей (ремонтні запчастини) на загальну суму орієнтовано 100000 тисяч грн.(а.с.20).

Згідно відповіді Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської област №6857 від 08.10.2014 року за фактом пожежі на складі, який не використовувався, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2, Васильківським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області проведена ретельна перевірка, за наслідками якої не встановлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення. Згідно акту про пожежу від 22.09.2014 року складеного Васильківським РС ГУ ДСНС ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем невстановленою особою(а.с.21).

З довідки наданої контролером Васильківського ринку вбачається, що середньо ринкова вартість соняшникової олії, станом на 05.03.2015 року складає за 1 кг. - 32 грн.50коп.(а.с.6).

Відповідно ч.9 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживача" - виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Відповідно ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї Із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.6 ст.10 Закону України "Про захист прав споживача" - виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли внаслідок дії непереборної сили.

Відповідач ОСОБА_3 не довів суду належними доказами у справі факт видачі належної ОСОБА_2 кількості олії від переробки соняшникового насіння 4 та 17 вересня 2014року, тобто виконання зобов'язань за договором переробки насіння сонящшнику та видачі олії замовнику -позивачу ОСОБА_2

Позиція відповідача щодо неукладанення договору та неможливості його виконання спростовується фактом видачі ОСОБА_2 олії в кількості лише 5,500кг олії 15 жотвня 2014року, тобто після пожежі в неексплуатуємому приміщенні колишнього складу.

В накладних, наданих позивачкою, достовірність записів в яких і належність їх відповідачу не оспорювалась сторонами у справі, відсутні записи про отримання олії позивачкою ОСОБА_2, тобто підтвердження виконання відповідачем зобов'язання в повному обсязі за договором переробки соняшникового насіння на олію. Отже, відповідач повинен сплатити вартість неотриманої позивачкою продукції переробки соняшникового насіння- олії в кількості 65,15кг на суму 2117,38грн.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач ОСОБА_2 не заявляла вимоги про стягнення моральної (немайнової шкоди)шкоди, а також, що мала місце дія непереборної сили( пожежа), суд вважає можливим , відповідача звільнити від сплати штрафних санкцій та моральної шкоди.

В порядку ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судові витрати у справі - 243грн.60коп., так як ОСОБА_2 на підставі ст.22 Закону України ""Про захист прав споживача"" звільнено від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, та керуючись, п.1 ст.206, ст.611, ч.2 ст.651 ЦК України, ч.2 ст.10, ч.6 ст.10 ,ч.9 ст. 10, ст.22 Закону України ""Про захист прав споживача"", ст. 3, 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 - 2117грн.38коп.

3.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня його винесення, а особами, які не були присутні при проголошенні рішення, в той же час, з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2015року.

Суддя: