У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Стрийська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним спадкового договору та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач є його рідним братом, відповідно до спадкового договору від 05 червня 2009 року він отримав у власність будинок АДРЕСА_1. Зазначав, що відповідач ніколи в цьому будинку не проживав, оскільки проживає постійно у своєї дружини за адресою: АДРЕСА_2, а тому просив в порядку ст. 391 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - Стрийська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним спадкового договору та визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що спірний будинок АДРЕСА_1 був збудований його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та зданий в експлуатацію 17 грудня 1974 року, а отже, є спільною сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько ОСОБА_3 помер. ОСОБА_4 подала заяву в нотаріальну контору про відмову від частки на спадкове майно після смерті батька і таким чином виключно він та його брат залишились спадкоємцями після смерті ОСОБА_3

Враховуючи те, що він був зареєстрований та проживав у спірному будинку, то має право на ј спірного домоволодіння. Також зазначав, що звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Про наявність спадкового договору від 05 червня 2009 року, за яким ОСОБА_4 передала зазначене домоволодіння ОСОБА_2, стало відомо після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. З урахуванням того, що ОСОБА_4 не мала права розпоряджатись усім будинком, а лише Ѕ його частиною, просив суд задовольнити його позов.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2014 року первісний позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Визнано частково недійсним спадковий договір від 05 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у частині п. 1 договору, згідно з яким у випадку смерті ОСОБА_4 увесь житловий будинок АДРЕСА_1 разом з належними до нього господарськими спорудами переходить у власність ОСОБА_2

У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2014 року скасовано з ухваленням нового рішення, яким відмовлено у задоволенні зустрічного позову в частині визнання частково недійсним спадкового договору від 05 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в частині п.1 договору, згідно з яким, у випадку смерті ОСОБА_4 увесь житловий будинок АДРЕСА_1 разом з належними до нього господарськими спорудами переходить у власність ОСОБА_2

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасовано. Справу в цій частині передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення апеляційного суду залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2015 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 зареєструвався у спірному будинку зі згоди колишньої власниці ОСОБА_4, тобто він є членом сім'ї колишнього власника, а тому зі зміною власника втратив право володіння та користування спірним будинком.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до спадкового договору від 05 червня 2009 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті передала у власність ОСОБА_1 належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Даний будинок згідно з актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію від 17 грудня 1974 року та висновком на реєстрацію домоволодіння від 08 січня 1975 року належав на праві власності ОСОБА_4, яка на той час перебувала у шлюбі зі ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і на час його смерті в спірному будинку проживала його дружина ОСОБА_4

Згідно із заявою від 15 липня 2010 року ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, у якій зазначив спадкове майно, яке він приймає у спадщину, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га на території АДРЕСА_3 та грошові вклади на рахунках у відділенні Ощадного банку № 6311/07.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач ОСОБА_1 є власником спірного житлового будинку, а відповідач ОСОБА_2 зареєструвався у спірному будинку зі згоди колишньої власниці ОСОБА_4, тобто ОСОБА_2 є членом сім'ї колишнього власника, а тому суди дійшли правильного висновку про те, що із припиненням права власності ОСОБА_4 ОСОБА_2 втратив право володіння та користування спірним будинком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14, яка є обов'язковою для всіх судів України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Зазначені висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи та узгоджуються з наданими доказами.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

Г.В. Юровська