провадження № 2/756/7048/15
УХВАЛА

16 грудня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Маринченко М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу держаної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ТОВ «Ласка Лізинг» про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов'язання зняти арешт з нерухомого та рухомого майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язати його зняти арешт з належного позивачу на праві власності нерухомого майна: 1/3 частини земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_1; 1/3 частини земельної ділянки АДРЕСА_2; 1/3 частини житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1; 1/6 частини квартири АДРЕСА_3, а також з належної позивачу 1/3 частини автомобіля АЗЛК, державний номерний знак НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2010 року видано виконавчий лист за рішенням третейського суду у справі за позовом ТОВ «Ласка Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який перебував на виконанні у ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все майно позивача. У 2014 році державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження, проте накладений на майно арешт не знято. Начальником ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві позивачу відмовлено у знятті арешту на майно у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження. При цьому накладення арешту на майно позивача перешкоджає йому у здійсненні свого права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 статті 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність щодо позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, які повинні пред'являтись за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Оскільки нерухоме майно, з якого позивач просить зняти арешт, не знаходиться на території Оболонського району м. Києва, вказаний позов цьому суду не підсудний.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід повернути позивачу для подання до належного суду за місцезнаходженням нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 114, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу держаної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ТОВ «Ласка Лізинг» про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов'язання зняти арешт з нерухомого та рухомого майна повернути позивачеві для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко