Головуючий суду 1 інстанції - Мирошникова О.Ш.
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 425/2544/15-ц
Провадження № 22ц/782/818/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - судді Кострицького В.В.

суддів - Коротких О.Г., Стахової Н.В.

при секретарі - Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

В серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 9820,23 грн. за кредитним договором № б/н від 14.09.2011 року.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження: 49094, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, заборгованість за кредитним договором від 14.09.2011 року станом на 30.06.2015 року в загальному розмірі 6976,41 гривня (шість тисяч дев'ятсот сімдесят шість гривень 41 копійка), яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 1338,91 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 5137,50 гривні, штраф у розмірі 500,00 гривень. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії та пені у розмірі 2400,00 гривень та штрафу у розмірі 443,82 гривень - відмовлено. Та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на нього. Апелянт просив змінити заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості з пені у розмірі 702,19 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на те, що в цій частині воно є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Своїми доводами апелянт зазначає те, що положення ст.. 2 Закону України № 1669-V?? від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не можуть бути застосовані до вимог банку щодо стягнення заборгованості з пені, яка нарахована до 14.04.2014 року, як вбачається із розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості з пені складає 2 400, 00 грн., а до 14.04.2014 року нараховано заборгованість з пені у розмірі 702,19 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити рішення його без змін, скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог або змінити рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.309 ЦПК України, підставами для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 213 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 14.09.2011 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої вона оформила на своє ім'я кредитну картку (а.с. 6).

Згідно довідки про умови кредитування з використання картки «Універсальна», які підписані відповідачем, базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5%, тобто 30% на рік. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця, наступного за звітним. Також, згідно тарифів банку передбачено сплату комісії (а.с. 7).

Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується її підписом на заяві від 14.09.2011 року та на довідці про умови кредитування (а.с. 6-7).

Згідно п. 2.1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 25 зворот).

З розрахунку заборгованості вбачається, що з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 9820,23 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 1338,91 гривень, заборгованості по відсотках у сумі 5137,50 гривень, заборгованість з комісії та пені у сумі 2400,00 гривень, штрафи - 500,00 гривень фіксована частина та 443,82 гривень процентна складова (а.с. 3, 4-5).

Виносячи заочне рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 30.06.2015 року становить у загальній сумі 6476,41 гривень, яка складається з:

-1338,91 гривень заборгованість за кредитом;

-5137,50 гривень заборгованість за відсотками.

Доказів погашення кредиту та відсотків, відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, вказана заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 6476,41 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

З довідки про умови кредитування передбачено сплату комісії за зняття готівки, за зняття власних коштів, за моніторинг неактивної картки, за отримання балансу, за безготівковий платіж. Також у довідці встановлений розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від заборгованості але не менш 10 гривень на місяць (а.с. 7).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначе6них у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та /або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, діючим законодавством встановлено заборону на нарахування штрафів та пені на час проведення антитерористичної операції за кредитними договорами.

В розрахунку заборгованості зазначено, що пеня та комісія складають 2400,00 гривень (а.с. 4-5), проте представником позивача не вказано розмір пені та комісії окремо, не зазначено вид комісії, період нарахування пені поденно, що в свою чергу унеможливлює перевірити обґрунтованість цього розрахунку.

Суд першої інстанції вирішив за необхідне відмовити в стягненні 2400,00 гривень пені та комісії, оскільки на території Луганської області проводиться антитерористична операція тому до спірних правовідносин необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» в частині заборони нарахування штрафів та пені.

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості з кредитного ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с. 18 зворот).

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідачу нарахований штраф у розмірі 500 гривень та 443,82 гривень. Суд першої інстанції частково не погодився з частиною штрафу (процентна складова) у розмірі 443,82 гривень, оскільки, як він зазначає, з розрахунку заборгованості не вбачається на який розмір заборгованості за кредитом та відсотками та на яку саме дату нарахований штраф; чи входить до бази нарахування штрафу сума заборгованості з пені та комісії, також з розрахунку не вбачається встановленого кредитного ліміту на який нараховано штраф відповідачем. При цьому, розмір штрафу у 500,00 гривень суд вирішив за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки відповідач порушила умови кредитного договору.

За таких обставин, Рубіжанський міський суд Луганської області задовольнив позовні вимоги частково та стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 1338,91 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 5137,50 гривні, штраф у розмірі 500,00 гривень, в решті позовних вимог про стягнення комісії та пені у розмірі 2400,00 гривень та штрафу у розмірі 443,82 гривень суд відмовив.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача кредитної заборгованості, що підлягає стягненню.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір стягнутої з позивачки заборгованості, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і п. 1 ст. 46 Конвенції рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Судова колегія звертає увагу що поняття «майно» яке міститься у статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст.41 Конституції України та чинному ЦК України. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать і боргові вимоги відповідно до яких , заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування власністю, зазначене положення висвітлено в рішенні «Гайдук та інші проти України» (ухвала щодо прийнятності від 02 липня 2002 року). Отже, керуючись принципом restitutio in integrum, що полягає у відновленні настільки, наскільки це можливо, попереднього стану, який позивач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї відносно нього, судова колегія дійшла висновку, про наявність підстав для задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № б/н станом на 30.06.2015 року становить у загальній сумі 6476,41 гривень, яка складається з:

-1338,91 гривень заборгованість за кредитом;

-5137,50 гривень заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, а пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає 702 грн. 19 коп. відповідно розрахунку заборгованості за період з 30.06.2006 по 05.04.2014 року (а. с. 4).

Також сплаті підлягає штраф в сумі 500 грн.

Отже, загальна сума заборгованості становить 7678 грн. 60 коп.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а саме розрахунку заборгованості наданому позивачем, судова колегія вважає за необхідне на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України змінити рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ,317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзмінити, збільшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість з суми 6976,41 гривня (шість тисяч дев'ятсот сімдесят шість гривень 41 копійка), яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 1338,91 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 5137,50 гривні, штраф у розмірі 500,00 гривень до суми 7678,60 гривень (сім тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 60 копійок), стягнувши з ОСОБА_3 пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 702 грн. 19 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: