Справа № 1004/2316/12 Головуючий у І інстанції Якутюк В.С.
Провадження № 22-ц/780/1793/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 46 18.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Москаленківської сільської ради Богуславського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: управління Держкомзему у Богуславському районі, про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Москаленківської сільської ради Богуславського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: управління Держкомзему у Богуславському районі про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2013 року рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року залишено без змін.

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішенням Москаленківської сільської ради від 25 лютого 2010 року передано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га в порядку спадкування, а 02 квітня 2012 року рішенням цієї ж ради без відома заявника та без погодження з ним суміжних меж, була затверджена технічна документація із землеустрою, за якою додатково передано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у приватну власність землю площею 0,20 га для ведення особистого господарства. Заявник зазначає, що доказом невідповідності розміру виділеної йому земельної ділянки є зведений план спірних ділянок, виготовлений спеціалістами управління Держкомзему у Богуславському районі в присутності представників сільської ради, який свідчить про те, що виділена відповідачам у приватну власність земельна ділянка накладається на виділену йому земельну ділянку та підсобні споруди.

Посилаючись на те, що на час розгляду справи вказаного зведеного плану не було і він не досліджувався судом, заявник просив скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами та постановити нову ухвалу про задоволення його позовних вимог.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, суд першої інстанції керувався ст.361 ЦПК України й виходив із того, що вказані в заяві обставини не є нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Правовий аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення, ухвали чи судового наказу, що існували на час їх ухвалення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у грудні 2012 року позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом до Москаленківської сільської ради Богуславського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: управління Держкомзему у Богуславському районі, в якому просив визнати недійсним рішення Москаленківської сільської ради №84/1-14-У1 від 02 квітня 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,20 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати недійсним державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, який було видано на підставі рішення №84/1-14-У1 від 02 квітня 2012 року відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4; зобов'язати Москаленківську сільську раду відновити межі належної йому земельної ділянки і надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для приватизації земельної ділянки.

В обґрунтування позову послався на те, що йому 05 вересня 1988 року рішенням №28 Москаленківської сільської ради, затвердженого виконкомом Богуславської районної ради, було виділено у встановленому порядку земельну ділянку площею 0,15 га за рахунок земель колгоспу ім.Синявського А.О. для будівництва житлового будинку із визначенням меж на місцевості та надано дозвіл на будівництво приміщень для сезонного проживання і ведення присадибного господарства. Потім рішенням виконавчого комітету Москаленківської сільської ради від 27 червня 2003 року йому було додатково наділено ще 0,05 га земельної ділянки для ведення особистого господарства із визначенням меж на місцевості.

У серпні 2012 року він дізнався, що після смерті ОСОБА_6, яка проживала по сусідству, її дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02 квітня 2012 року рішенням Москаленківської сільської ради було передано у приватну власність в порядку спадкування 0,20 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Це було зроблено без його відому та без погодження з ним суміжних меж.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимагають від нього знести господарські будівлі, на які йому був даний дозвіл на будівництво рішенням виконкому Москаленківської сільської ради 05 вересня 1988 року та перенести межі на зменшення розміру його земельної ділянки.

Позивач не погоджувався із рішенням Москаленківської сільської ради від 02 квітня 2012 року, яке винесене без погодження суміжних меж з виділеною йому земельною ділянкою та за яким у нього безпідставно вилучено майже 0,06 га земельної ділянки, якою він користувався з червня місяця 2003 року. Крім того, мати відповідачів ОСОБА_7 користувалася земельною ділянкою значно меншого розміру, ніж та яку відповідачі приватизували на даний час.

Після проведення інвентаризації його земельної ділянки, що було проведено 24 жовтня 2012 року, у нього виявилось у користуванні лише 0,1433га землі, що свідчить про надання незаконної переваги відповідачам при вирішенні питання про приватизацію належної їм земельної ділянки.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року в позові ОСОБА_5 відмовлено (а.с.107-109).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року залишено без змін (а.с.134-135).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції правильно виходив із того, що обставини часткового накладення земельних ділянок сторін,на яку посилається заявник, не є нововиявленими обставинами, оскільки ці обставини були відомі суду і заявнику під час розгляду даної справи. З цих підстав ОСОБА_5 подав позов до суду.

За таких обставини висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 рокуу зв'язку з нововиявленими обставинами, є обґрунтованими та відповідають вимогам ст.ст.361, 365 ЦПК України.

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону і передбачених законом підстав для її скасуванню при апеляційному розгляді не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зведений план земельних ділянок виготовлений лише наприкінці 2014 року, а тому на час розгляду справи його не було, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 4 (абз.4) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді