Справа № 203/1861/15-ц
Провадження № 2/0203/734/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
23 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Цекместрук Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -
У березні 2015 року КП "Теплоенерго" ДМР предявило через суд зазначений позов, посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг позивача з постачання гарячої води та опалення жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, проживає та зареєстрований, проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснює, в результаті чого утворилась заборгованість, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з жовтня 2012 року по лютий 2015 року в сумі 3844,09 грн., три відсотка річних 83,06 грн. та інфляційні збитки в сумі 854,44 грн., а також судові витрати.
Представник позивача у поданій через канцелярію суду заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Так, матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.17) зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 1994 року (а.с.9) є її співвласником разом з ОСОБА_2, куди позивач по справі ПАТ «ДТЕК «Дніпроенерго», який є виробником теплової енергії, здійснює постачання теплової енергії, що підтверджується Статутом підприємства (а.с.11-12). Для здійснення оплати таких послуг позивачем відкрито особовий рахунок № 9-901120.
Відповідач користується послугами позивача з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення квартири, що обєктивно підтверджується карткою квартиронаймача з даними про проведені проплати за вказані послуги.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтями 64, 67, 68 Житлового кодексу України встановлено, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 1 ч. 1 ст. 20, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), що кореспондує положенням ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV "Про теплопостачання" про те, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
При цьому, відносини між споживачами та суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з отримання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, за змістом п.п.18, 20, 30 яких, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем та здійснюється за розрахунковими книжками, платіжними квитанціями або за умовами договору.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач, будучи з позивачем у фактичних договірних відносинах щонайменше з жовтня 2012 року, свої зобовязання з оплати фактично наданих послуг позивача у відповідності з вимогами ст.ст.525, 526 ЦК України належним чином не здійснював, оплати не проводив, з порушенням встановлених строків та нарахованих сум, в результаті чого за період з жовтня 2012 року по лютий 2015 року виникла заборгованість в розмірі 3844,09 грн., яка в добровільному порядку відповідачами не сплачена.
Визначаючи розмір заборгованості суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с.5), приходить до висновку про його обґрунтованість та достовірність, оскільки останній проведено виходячи з відсутності відповідних лічильників, розміру опалювальної площі квартири, встановлених тарифів, відсутності у споживачів пільг та керуючись Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005, з відповідними змінами та доповненнями, а відтак, права позивача підлягають захисту шляхом стягнення на його користь з відповідача солідарно суми боргу за період з жовтня 2012 року по лютий 2015 року в розмірі 3844,09 грн.
Зазначене відповідачами у відповідності із покладеним на них обовязком за ст.10, 27, 60 ЦПК України не спростовано та доказів протилежного суду не надано.
Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню три відсотки річних за період прострочення з жовтня 2012 року по лютий 2015 року в сумі 83,06 грн. та сума індексу інфляції за вказаний період в розмірі 854,44 грн. (а.с.5).
Одночасно суд відзначає, що відповідно до ст.ст. 319, 321 КЦ України власність зобов'язує і тягар утримання майна покладається на власників цього майна рівною мірою, а відтак, приймаючи до уваги що квартира АДРЕСА_2, куди постачається позивачем теплова енергія, належить відповідачу та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, однак позовні вимоги пред'явлені позивачем лише до одного зі співвласників - відповідача у справі, останній відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України після виконання зобов'язань має право на зворотну вимогу (регрес) до солідарного з ним боржника - ОСОБА_2 у рівній з нею частці від сплаченого боргу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 209, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради задовольнити.
Відповідач має право подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а так само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко