У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача та представника відповідача адвоката Тищук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду від 26 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку,

В С Т А Н О В И Л А :

13 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в Гощанський районний суд з позовом до ОСОБА_2, в якому вказував, що ухвалою Гощанського районного суду від 23 червня 2014 року визнано мирову угоду, укладену між ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відповідно до якої за ним визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка перейшла у спадок після смерті матері ОСОБА_5. Інша частина будинку належить на праві власності відповідачу.

Всупереч вимогам мирової угоди та ухвали суду відповідач не допускає його до його частини будинку, чинить перешкоди в облаштуванні окремого ходу до будинку, ображає його, погрожуючи фізичною розправою.

Зазначав, що протиправними діями відповідач порушує його права щодо користування та розпорядження частиною будинку, що належить йому на праві власності.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/979/2015 Головуючий у 1 інстанції : Пацко Д.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

Із цих підстав просив визнати дії відповідача неправомірними та вселити його в частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, а також зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у користуванні даною частиною будинку.

Рішенням Гощанського районного суду від 26 березня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні частиною житлового будинку - задоволено.

Прийнято рішення про вселення ОСОБА_3 у житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні та облаштуванні окремого входу в належну йому на праві власності частину житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до належної йому частини житлового будинку з господарськими спорудами.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що у неї з позивачем різні об'єкти власності. Позивачу належить ціла частка в будинку, якій присвоєна адреса: АДРЕСА_2. А у неї, згідно рішення Горбаківської сільської ради від 25.07.2014 року вирішено присвоїти поштову адресу: АДРЕСА_1.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між ними існує спір.

Згідно мирової угоди у неї та у позивача частки в будинку виділені в натурі, право спільної власності припинено.

Вона проживає в будинку в тій частині, що їй належить.

Крім того зазначає, що позивач з часу визнання мирової угоди приїжджав до будинку лише один раз, але не з метою вселитися у будинок, а з претензіями, що вона незаконно провела й використовує газ та встановила лічильник. Більше позивач не приїжджав і до неї не звертався щодо вселення у будинок. Будь-яких конфліктів з приводу вселення між ними не було і ніяких сварок вона не влаштовувала.

Місцевий суд не взяв до уваги того факту, що вона проживає у вказаному будинку і користується лише належними їй приміщеннями. До житла позивача вона не має жодного відношення, будь-яких перешкод у користуванні його правом власності вона не чинить.

Також зауважує, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих документів щодо того, що влаштування входу в його частину будинку можливе лише з середини будинку, і якщо дозволити ОСОБА_3 проводити будівельні роботи щодо влаштування входу, то їй будуть створені умови, за яких проживання у її частині будинку стане неможливим, оскільки позивач буде проходити через всі належні їй кімнати. Тобто вона не зможе жити у своєму будинку та буде позбавлена можливості реалізовувати свої права, як власник.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, яку просила задовольнити.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України та виходив із того, що в ході судового розгляду справи належними доказами було доведено факт створення відповідачем позивачу перешкод у користуванні своєю частиною житлового будинку, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_2.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки відповідач сама фактично підтвердила в суді факт недопущення позивача до своєї частини житлового будинку, який раніше перебував в їх спільній власності, мотивуючи тим, що прохід останнього через її житлові приміщення до своїх кімнат буде створювати їй незручності і тим самим порушувати її законні права та інтереси.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, колегія суддів враховує ту обставину, що сторони у справі за мировою угодою хоча і поділили спірний житловий будинок між собою, але питання облаштування окремого входу для іншого співвласника в цій мировій угоді жодним чином не обговорили і це питання до цього часу залишається неврегульованим, в зв'язку із чим ОСОБА_2 має надати позивачу доступ до своєї частини житлового будинку через свої приміщення, до облаштування останнім окремого входу, про що суд першої інстанції так і зазначив у своєму рішенні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Гощанського районного суду від 26 березня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гощанського районного суду від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.