Номер провадження: 22-ц/785/2300/15
Головуючий у першій інстанції Балан М.В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Державного підприємства «Дельта - лоцман» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державного підприємства «Дельта - лоцман», треті особи на боці відповідача Кілійська районна державна адміністрація та ТОВ СП «Перемога», про відновлення становища земельних ділянок, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2009 року ОСОБА_2звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з названим позовом, в якому просила суд зобов'язати ДП «Дельта-лоцман» відновити стан належної їй земельної ділянки, який існував до порушення відповідачем її права власності на земельну ділянку, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 003688, зокрема зарити канал та відновити родючість ґрунту;

- стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 17182 гривні;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 20000 гривень;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме 372 гривні сплаченого державного мита та 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Також, в червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом, в якому просив суд зобов'язати ДП «Дельта-лоцман» відновити стан належної йому земельної ділянки, який існував до порушення відповідачем його права власності на земельну ділянку, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10.07.2000 року, серії ІV-ОД № 038688, зокрема зарити канал та відновити родючість ґрунту;

- стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 11922 гривні;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20000 гривень;

- стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме 320 гривень сплаченого державного мита та 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Ухвалою суду від 18.05.2010 року, цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ДП «Дельта-лоцман», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кілійська районна державна адміністрація Одеської області про відновлення стану земельної ділянки, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди об'єднана у одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ДП «Дельта-лоцман», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кілійська районна державна адміністрація Одеської області про відновлення стану земельної ділянки, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди (т. 1, а.с. 146).

05.12.2012 року ОСОБА_2 подала уточнений позов, згідно з яким просить суд стягнути з ДП «Дельта-лоцман» на її користь:

- матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок проведення робіт, пов'язаних з організацією складування ґрунту від днопоглиблення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море в розмірі 1094226 гривень;

- спричинені матеріальні збитки за 2008 рік, згідно складеного Кілійською РДА розрахунку, в розмірі 15382 гривень;

- моральну шкоду в розмірі 100000 гривень;

- понесені та документально підтверджені судові витрати: оплата проведення судової експертизи - 14645 гривень; витрати пов'язані з викликом експерта до суду - 1500 гривень; витрати на залучення спеціаліста - 950 гривень; витрати на оплату правових послуг - 5250 гривень; державне мито - 379 гривень 44 копійки; судовий збір - 2875 гривень 47 копійок; витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 255 гривень, на загальну суму 28854 гривні 91 копійка.

05.12.2012 року ОСОБА_3 подав уточнений позов , згідно з яким просить суд стягнути з ДП «Дельта-лоцман» на його користь:

- матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок проведення робіт, пов'язаних з організацією складування ґрунту від днопоглиблення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море в розмірі 903548 гривень;

- спричинені матеріальні збитки за 2008 рік, згідно складеного Кілійською РДА розрахунку, в розмірі 10122 гривні;

- моральну шкоду в розмірі 100000 гривень;

- понесені та документально підтверджені судові витрати: оплата проведення судової експертизи - 14645 гривень; витрати пов'язані з викликом експерта до суду - 1500 гривень; витрати на залучення спеціаліста - 950 гривень; витрати на оплату правових послуг - 5250 гривень; державне мито - 326 гривень 40 копійок; судовий збір - 2929 гривень; витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 255 гривень, на загальну суму 28855 гривні 40 копійок.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства «Дельта-лоцман» на користь ОСОБА_2 1094266 гривень завданих матеріальних збитків, 5000 гривень моральної шкоди та 21456 гривень 90 копійок судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в частині решти позовних вимог - відмовлено.

Позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства «Дельта-лоцман» на користь ОСОБА_3 903548 гривень завданих матеріальних збитків, 5000 гривень моральної шкоди та 18462 гривні 40 копійок судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в частині решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Державне підприємство «Дельта - лоцман» подало до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2та ОСОБА_3 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь ОСОБА_2 1094266 гривень завданих матеріальних збитків та на користь ОСОБА_3 903548 гривень завданих матеріальних збитків, розрахованих на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 61/15-11 від 14.11.2011 року, виходив з того, що позивачами доведено факт проведення державним підприємством «Дельта-лоцман» робіт, пов'язаних з організацією складування ґрунту від днопоглиблення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море, починаючи з 2004 року.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Збитками відповідно до ст. 22 ЦК України вважаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною поведінкою є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в уточненій позовній заяві зазначили про те, що ДП «Дельта-лоцман» складувало грунт на їх землю, спричинивши значний матеріальний збиток станом на 02 березня 2005 року, про що свідчить розрахунок визначення збитків та рішення Кілійського районного суду від 04 липня 2007 року. При цьому вказано, що «Зазначене підприємство повністю відшкодувало мені збитки на той час».

Колегією було достовірно встановлено та не заперечувалось сторонами, що з 25 січня 2005 року днопоглиблювальні роботи ДП «Дельта-лоцман» не здійснювалось, грунт на гідро відвал на о. Катенька не складувався, що підтверджується листом німецької компанії «Josel Mobeus» від 25 січня 2005 року.

Тобто, всі збитки, які були спричинені позивачу складуванням грунту на належній йому на праві власності земельній ділянці, були вже стягнуті на його користь рішення Кілійського районного суду від 04 липня 2007 року та повністю виплачені ДП «Дельта-лоцман».

Більш того, в жовтні 2005 року, тобто після закінчення проведення ДП «Дельта-лоцман» днопоглиблювальних робіт та складування ґрунту, позивачі уклали договір оренди належних їм земельних ділянок на о. Катенька з ТОВ СП «Перемога» строком на 5 років, що підтверджується копіями договорів, що містяться в матеріалах справи.

Пунктом 6 вказаних договорів оренди землі передбачено, не має таких недоліків, що можуть перешкодити її ефективному використанню.

Відповідно до п. 15 Договорів оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для введення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, станом на жовтень 2005 року земельна ділянка знаходилась в придатному для використання за цільовим призначенням стані, і зважаючи, що з того часу ДП «Дельта-лоцман» жодних робіт не проводило, ґрунт на земельній ділянці не складувало, всі зміни які можливо (але не доведено) відбулись із землею, відбулись без втручання та не з вини ДП «Дельта-лоцман».

Відповідно до листа Директора ТОВ «СП «Перемога» №19 від 06 березня 2009 року протягом 2005-2008 років позивачі вчасно отримували орендну плату за свою земельну ділянку, тому ніяких збитків від неможливості використання земельної ділянки позивач не зазнав, навпаки, він отримав від неї дохід в розмірі та на умовах укладеного договору оренди.

Крім того, відповідно до статті 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до роз'яснень наданих Пленумом Верховного суду України в пунктах 12 та 14 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 №284. , в якому зазначено:

«Власникам землі та землекористувачам відшкодовується збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використовування стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Відшкодуванню підлягають:

вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, виключаючи незавершене будівництво;

вартість плодово-ягідних та інших багаторічних насаджень;

вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень;

вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних проти селевих споруд;

понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи;

інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендаторів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму ВСУ, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд або під час попереднього судового засідання, зокрема:

· у справах про відшкодування збитків або шкоди: акт відповідної комісії, створеної Київською, Севастопольською міськими, районною державною адміністрацією чи виконавчим комітетом міської (міст обласного значення) ради для визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, затвердженим органом, що створив цю комісію; проект заходів для приведення у стан, придатний для використання за цільовим призначенням, земельних ділянок, наданих у тимчасове користування, та кошторис витрат на це; документи про вартість робіт з приведення в попередній стан зіпсованих або пошкоджених земель і довідку належної служби районної державної адміністрації про середню врожайність відповідних культур та довідку про ринкову ціну цих культур.

У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

При тимчасовому зайнятті земельних ділянок для розвідувальних робіт розмір збитків і порядок їх відшкодування визначаються угодою між власниками землі або землекористувачами та підприємствами, установами, організаціями, що провадять розвідувальні роботи. При недосягненні згоди між ними розмір збитків визначається зазначеними вище комісіями, рішення яких можуть бути переглянуті судом при вирішенні відповідних позовів.

Тобто, чинним законодавством України встановлений порядок відшкодування збитків та особи (створені у відповідному порядку комісії), які визначають як розмір, так і наявність збитків.

Таким чином, єдиним допустимим доказом, який визначає розмір збитків завданих майну позивачів по справі є Акт комісії, що створена у відповідності до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 на що наголошувалось Вищим спеціалізованим судом України з розгляду кримінальних та цивільних справ, при розгляді справ: № 6-23898св14, № 6-33952св14, № 6-46574 св13.

На підставі встановлених фактів передачі земельних ділянок в оренду ТОВ «СП «Перемога» 06 березня 2010 року Кілійська районна адміністрація відмовила громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у створенні комісії з визначення розміру збитків, завданих ДП «Дельта-лоцман» за відсутності правових підстав для цього.

Тому, колегія вважає, що приймаючи рішення суд першої інстанції використав доказ, який не відповідає ознаці допустимості, а саме висновок судової будівельно-технічної експертизи № 61/15-11 від 14 листопада 2011 року, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певним засобам доказування не можуть підтверджуватись іншими способами доказування.

З урахуванням вищенаведених обставин та вимог закону, колегія приходить до висновку про те, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо протиправних дій або бездіяльності відповідача, спричинення шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і заподіянням шкоди та її розміру.

За положенням ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданою внаслідок порушення її прав.

Оскільки, колегія приходить до висновку про те, що права позивачів не були порушені, відповідно, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України , підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів. задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307 , 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дельта - лоцман» - задовольнити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державного підприємства «Дельта - лоцман», треті особи на боці відповідача Кілійська районна державна адміністрація та ТОВ СП «Перемога», про відновлення становища земельних ділянок, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова