У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року у справі за позовом прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

У квітні 2010 року прокурор Личаківського району м. Львова звернувся до суду в інтересах держави в особі Львівської міської ради з указаним позовом, посилаючись на те, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2009 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 3, ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що шляхом вчинення шахрайських дій вони заволоділи квартирою АДРЕСА_2, власником якої є Львівська міська рада, оформивши право власності на неї за ОСОБА_4 В подальшому вона продала квартиру ОСОБА_3

Враховуючи викладене та те, що правочини відносно квартири є нікчемними, прокурор. з урахуванням уточнень просив суд визнати недійсною з моменту її вчинення та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 05 липня 2006 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; визнати незаконним та скасувати розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 999 від 27 червня 2006 року в частині передачі квартири АДРЕСА_1 площею 34,5 кв. м. у власність ОСОБА_4; визнати недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 27 червня 2006 року, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 площею 34,5 кв. м належить ОСОБА_4; визнати недійсною з моменту її вчинення та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, яка здійснена 29 червня 2006 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року, позов прокурора Личаківського району міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2009 року встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом вчинення шахрайських дій, у тому числі щодо приватизації, заволоділи спірною квартирою та згодом відчужили її, а оскільки такими діями ОСОБА_9 порушила публічний порядок, тому правочин щодо відчуження спірної квартири в силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України є нікчемним, а нікчемний правочин, в свою чергу відповідно до частини першої ст. 236 ЦК України є недійсним з моменту його вчинення, у зв'язку з чим даний позов підлягає до задоволення.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування реєстрації права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова