№ 303/936/15-ц
Номер рядка стат.звіту - 29
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 лютого 2015 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування. Предметом заявлених вимог є стягнення страхового відшкодуванняв розмірі 49000 грн.

У позовній заяві позивач вказує місцезнаходження відповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» - м. Київ, вул. Саксаганського, 70а.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

В той же час, згідно з правилами альтернативної підсудності, які врегульовані ст. 110 ЦПК України, позивач має право вибору між судом за зареєстрованим місцем свого проживання, в разі коли спір стосується захисту прав споживача (ч. 5 ст. 110 ЦПК) чи коли спір стосується відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, за місцем завдання шкоди (ч. 6 ст.110 ЦПК).

При цьому суд враховує, що відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів», який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Закон України «Про захист прав споживачів» встановлює загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів і не дає підстав для його застосування до спірних правовідносин, оскільки правовідносини між сторонами є договірними. Виниклий же спір з приводу розміру виплати страхового відшкодування має вирішуватись на підставі вимог цивільного процесуального законодавства та Закону України «Про страхування». Відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». Така позиція визначена в «Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року, проведеного Верховним Судом України, де зазначено те, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики.

Стаття 1 Закону України «Про страхування» визначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку. Зазначений Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування, тощо. Відтак за наведених обставин, спірні правовідносини Законом України «Про захист прав споживачів» не регулюються. Таким чином дія Закону України «Про захист прав споживачів» на зазначений спір не поширюється не розповсюджується, що виключає застосування положень ч. 5 ст. 110 ЦПК України при визначенні підсудності.

Аналогічно суд не вбачає підстав для застосування правил альтернативної підсудності, визначених ч. 6 ст.110 ЦПК України, оскільки позов пред'явлений про стягнення страхового відшкодування, а не про відшкодування шкоди.

Більше того, в позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує наявність підстав для застосування судом правил альтернативної підсудності.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна цьому суду.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування слід повернути позивачу у зв'язку з її не підсудністю Мукачівському міськрайонному суду.

Керуючись ст.ст. 109, 121, 209, 210 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний